32 XI. Karel Kavina: 



jest nezřetelný, a teprve po zbarvení jsou póry viditelný. 

 S póry se setkáváme zhusta hlavně na vnitřní straně listů 

 větevných (Cuspidata). U cymbifolií nacházíme póry lemo- 

 vané po celém svém okraji širokým vláknem jako prsténcem, 

 takže jsou velmi zřetelné; tyto póry zoveme hrazenými. 

 Setkáváme se s nimi i u jiných skupin; prstenec má význam 

 ochranný zabrániti roztržení okraje otvůrku, resorbcí valně 

 ztenčeného. V poslední době Loeske (p. 54) vidí v hraze- 

 ných pórech transpirační průduchy, jež místo obvyklých 

 svěracích buněk mají pružný prstenec. Myšlénka tato zdá se 

 nám býti trochu smělou a potřebuje ještě potvrzení. Jestliže 

 prsténec neohraničuje přesně okraj otvoru, nýbrž o něco dále 

 se vine, takže otvor se nalézá až uprostřed arey ohraničené 

 prsténcem, dostáváme při pohledu se shora obraz porn 

 v póru; říkáme takovým pórům tudíž dvoj póry. Dvojpory, 

 nebo též dvůrkové póry, přicházejí rovněž hojně u Cymbi- 

 folií a Subsecund. Je-li area prsténcem ohraničená solidní, 

 nemá-li uprostřed žádného otvůrku, jest to p s eu d opor. 

 Shledáváme se s psendopory nejčastěji u Cymbifolií, Acufi- 

 folií, Subsecund, v lodyžních lístcích Sph. squarrosum Pers., 

 Sph. fimbriatum Wils. a j. Na nebarveném lístku je od hra- 

 zených pórů, někdy i od dvojporů ani nerozeznáme; k tomu 

 jest zapotřebí vždy silného zbarvení některým sytým anili- 

 novým barvivem, methylmodří, neb fuchsinem a p. 



Neméně důležité pro systematiku jest uspořádání pórů 

 v hyalinních buňkách; proto bývají určité typy i zvláštními 

 názvy označovány. Panuje tu značná rozmanitost. Někdy 

 jest blána buněčná perforována pouze v rozích hyalooyst. 

 pak mluvíme o rohových pórech, resp. hrazených p., 

 dvojp., pseudoporech. Často i v přilehlé sousední buňce jest 

 blána stejným způsobem v rohu perforována, takže shledá- 

 váme dva rohové póry vedle sebe, jen blanami buněčnými 

 oddělené; to jsou póry podvojné (Sph. medium Limpr.). 

 Je-li ještě i druhá sousední buňka v rohu podobně perforo- 

 vána, vzniká triada pórů, jež zoveme póry po trojný m i. 

 V hořeních rozích hyalocyst bývají někdy velmi drobounké, 

 trojúhelníkové, nejasné a jen sytým barvením vystupující 

 póry; označovány bývají v odborné literatuře jako špičko- 

 vé dírky (Sph. recurvum (Pal. Beauv.) Warnst., Sph. 



