české rašelinníky. 45 



zoru jeme ve vodě ; tinkturou I barví se exosporium oranžově, 

 H0SO4 eervenohnědě, při čemž olejové krůpěje ze spory unikají. 



Vedle těchto spor pozoroval Schimper (2 p. 9, 31.) spory 

 drobnější, polyedrické, které nazval mikrospor ami oproti 

 svrchu popsaným mdkrosporám. Schimper se domníval, že 

 drobounké tyto spory jsou zplodinou dalšího dělení matečných 

 buněk sporových (1. c. p. 54) ; tetraedrické velké spory povstá- 

 vají čtveřením, polyedrické pak tím způsobem, že prý se každá 

 matečná buňka rozdělí v 16 spor menších. Mikrospory jsou 

 jen 10 — 13 í* veliké, kulaté neb kulatopolyedrické, na povrchu 

 pravidelně pětiúhelníky a šestiúhelníčky políčkované. Bývají 

 obyčejně pohromadě s makrosporami v jedné tobolce, neb sa- 

 mojediné, ale tu vždy v tobolce menší, zakrnělejší než nor- 

 mální tobolky bývají. Přítomnosti jich užil Schimper jako 

 význačného znaku třídního charakterisujícího celé Sphagnaceae. 

 Význam a úkol mikrospor nemohl však rozřešiti ; veškeré jeho 

 pokusy s klíčením těchto spor potkaly se s nezdarem. 



Skoro po celých třicet let po tomto objevu Schimperově 

 nepodařilo se žádnému bryologovi mikrospory nalézti. R. 1884 

 sice Husnot v »Revue bry ologique« (p. 59) oznámil, že 

 našel mikrospory u Sph. squarrosum pers. ; později však bylo 

 Warnstorfem a Lindbergem v »Hedwigii« (1886 p. 90) do- 

 kázáno, že domnělé mikrospory Husnotovy jsou jen »sehr 

 kleine, runde, etwa 0*001 bis 0'002 mm messende Piasmakör- 

 perchen, welche sich in jeder Sphagnumkapsel, auch unter 

 den wahren Mikrospuren, aus überschüssigem Plasma gebildet 

 und mit den Mikrospuren gar nichts zu thun haben«. Není 

 proto divu, že později existence mikrospor vůbec byla popí- 

 rána; analogie podobných dvojích spor u ostatních mechů 

 vůbec nepřicházejí a rovněž i vytváření není časté, jsouc spíše 

 úkazem abnormálním. 



Až teprve r. 1886 našel mikrospory Warnstorf (12, p. 

 Í81, 13, p. 89.) u celé řady Sphagen ; poněvadž nalezl je jen 

 u druhů dvoudomých, byl veden k doměnce a tvrzení, že mi- 

 krospory u Sphagen mají tutéž úlohu jako mikrospory rhi- 

 zocarpaceí a některých lycopodyneí, kde z nich vyrůstá pro- 

 thalium s antheridiemi, kdežto makrospory dávají vznik pro- 

 thaliím samicím. Zvláště když podařilo se mu zjistiti mikro- 

 spory u dvoudomé jatrovky Blyttia Lyellii got., zdála se jeho 



