České rašelinníky. 47 



pomíšeny a současně rozprašovány : takové tobolky se na 

 první pohled ocl zdravých vůbec neliší. 



III. část biologická a phytogeografická. 



Již starším botanikům bylo známo a nápadno, že Sphagna 

 nejvíce rostou a rašeliny tvoří v krajinách, kde geologický 

 podklad jest křemičitý, prahorní, vůbec nevápenný ; na vá- 

 penném podkladě zřídka vůbec Sphagnum najdeme, natož pak, 

 aby rostlo v komplexu tvoříc rašelinu. O tom, že Sphagna 

 vápenatým horninám se vyhýbají psal již 1844 Lesouereux, 

 1847 Sprengel, Sendter, později i Schimper, Milde, Pfeffer 

 a j. Xe však každá vápenatá hornina škodí Sphagnüm stejnou 

 měrou. Někdy najdeme je i na vápenném substrátu růsti ; 

 v Čechách prof. Velenovský sbíral je na opukových mokřad- 

 lech u Oustí a u Brandýsa nad Orlicí, Matouschek v Česko- 

 saském Švýcarsku, Dr. Trapl na křídových pískovcích v okolí 

 Jičína, nám pak již od několika let jest známa mokvavá stěna 

 cenomanského vápenného pískovce v údolí kokořínském nád- 

 herným kobercem Sph. acuti foliům Ehrh. a Mastigobryum 

 trilobatum Xees pokrytá. Z cizích zemí jsou Sphagna rovněž 

 pořídku z vápenných stáno visk udávána. Tak ku př. Cardot 

 (lp. [36] 20) sbíral je na několika místech v Haut- Juře, fran- 

 couzské, Schiffner (Allg. bot. Zeit. 1906 p. 174) u Hallthurmu 

 v Bavorsku a j., také Dusen je udává jako řídké na silur- 

 ských vápencových ostrovech ölandu a Gotlandu. 



Všude pak na vápenných podkladech sbírány obyčejné 

 kosmopolitické druhy, nijak obzvláštní substrát si nevybírající, 

 a s nimiž se všady ve vlhku setkáváme ; ani jeden druh, jenž 

 toliko na vrchovištích roste a formaci sphagnetovou charakte- 

 risuje, na vápenném stanovisku nenalezneme. Také pokusy 

 bylo dokázáno, že vápenaté soli rostlinkám Sphagnovým jsou 

 ku škodě. Z toho všeho vyplývá, že Sphagna náleží k nevelké 

 řadě oněch rostlin, jež vápníkovými sloučeninám se vyhýbají, 

 namnoze jimi jsou usmrcovány, čili že Sphagna dlužno pova- 

 žovati za rostliny vápnabo j né*. Warnstorfovo tvrzení, 

 že Sphagna nijak vápnabojná nejsou (33 p. 29) postrádá jaké- 



* Termínu tohoto budu nyní k vůli stručnosti dle příkladu p. 

 prof. Domina napořáde užívati. Nemáme v češtině lepšího významu 

 k označení německých »Kalkfeindlichkeit«, »Kalkscheu« a p. 



