48 XI. Karel Kavina: 



hokoliv odůvodnění ; neboť z toho, najde-li se Sphagnum jed- 

 nou na místě na Ca poměrně bohatém, nelze již uzavírati 

 všeobecný závěr, že Sphagnu vápno vůbec neškodí, obzvláště, 

 když bylo pokusy velmi přesnými dokázáno, že ne každá slou- 

 čenina Ca stejným způsobem škodlivě na Sphagnum působí. 



Tak Oehlmann (1898) dokázal, že soli Ca vůbec škodlivě, 

 nejškodlivěji však CaC0 3 působí. Naproti tomu Weber (Jahres- 

 ber. der Männer vom Morgenstern 1900) došel k výsledkům 

 opačným ; pěstoval řadu druhů po několik let ve vodě Veserské 

 na Ca bohaté a nad to ještě práškem uhličitanu vápenatého 

 stále posypával, a přece rostlinkám se obstojně dařilo. Graebner 

 a Eaman se domnívali, že příčina odumírání Sphagna na vá- 

 penaté půdě není přítomnost Ca sama, nýbrž vůbec nedostatek 

 výživných látek a solí. To zdály se potvrzovati i pokusy 

 Düggeliho ve volné přírodě na vrcho visti s různými solemi 

 (K 2 C0 3 , KN0 3 , MgC0 3 , CaC0 3 , Na 3 P0 4 ) konané a jež vedly 

 Düggeliho ke konečnému výsledku, že Sphagna minerální 

 sole ve větším množství vůbec nesnesou. 



Poslední dobou zabýval se otázkou vápnabojnosti Spha- 

 gen Paul. Dlouholeté jeho pokusy dokázaly, že nejvíce škodí 

 Sphagnu uhličitan vápenatý a vůbec sole básické povahy. 

 Nejcitlivější vůči těmto sólem byly druhy vrchovištní, jako 

 ku př. Sph. rubellum (Wills.) Kling., jež odumřelo již 

 v 0"0077% roztoku CaG0 3 , Sph. papilosum Lindb., Sph. Mol- 

 luscum Bruch odumírající při 0*0089% CaC0 3 , Sph. medium 

 Limpr. při 0*0134% roztoku ; méně citlivé jsou druhy lesní 

 a luční, nejméně pak s každým substrátem se spokojující Sph. 

 recurvum (Pal. Beauw.) Warnst., jež odumřelo až teprve 

 při 312 mg CaC0 3 vil. vody. Pokusy tyto odporují výsledkům 

 Weberovým ; rozpor tento dá se však vysvětliti tak, že jednak 

 CaC0 3 jest ve vodě téměř nerozpustné a že podle všeho Ca pří- 

 tomné ve Veserské vodě bylo vázáno na síran, kterýž však 

 Sphagnu jest neškodný. Že tomu bude tak svědčí ta okolnost, 

 že ve válcích, kde vedle Sphagen rostly i jiné jevnosnubné rost- 

 linky Sphagnum odumřelo; patrně svojí vegetační činností rost- 

 linky, tyto vyrobily dostatek C0 2 a jiných látek, v nichž pak 

 se CaC0 3 rozpustil. 



Škodlivé působení CaC0 3 vykládá Paul tak, že ( nC0 3 ne- 

 utralisuje kyselinu, jež Sphagna ve všech svých částech vy- 



