62 XI. Karel Kavina: 



chricoma C. Müll. — Sev. (Spojené státy) i tropická Amerika 

 (Brasilie, Paraguay), Centrální Afrika (u jezera Tanganyiky) ; 

 S. Girgensohnii Russ. — Evropa, sev. a střední Asie, Čína, 

 Sachalin, rovněž i trop. Asie, Jáva, Sev. Amerika). Naproti 

 tomu některé druhy mají rozšíření velmi malé, omezujíce se 

 namnoze jen na nepatrný okrsek: tak ku př. Sph. elegans 

 C. Müll, roste jen na Novém Zélandě, Sph. ceylanicum Mitten 

 známo dosud jen z Ceylonu, S. marginatiim Schimp. z mysu 

 Dobré Naděje v Kapsku, Sph. negrense Mitten, Sph.brachy- 

 cladum C. Müll, S. globicephalum C. Müll., S. Paiggarii 

 G. Müll., S. lacérât um C. Müll. e. Warnst., Sph. Mosenii 

 Warnst., Sph. mirabile C. Müll, a celá řada jiných, omezeny 

 jsou na Brasilii, Sph. luzonenze Warnst, na Phillipiny, Sph. 

 sericeum C. Müll, omezeno toliko na Jávu a Sumatru, kde 

 se však často nachází. V Evropě máme příklad takového 

 druhu u Sph. monocladum (Klinggr.) Warnst, jež dosud 

 známo jen ze západního Pruska. 



V Čech á c h dle dosavadních výzkumů máme 20 druhů 

 (a 5 subspecií) Sphagen; jsou to vesměs druhy společné celé 

 střední Evropě. Výjimku činí podivné Sph. Lindbergii Schimp., 

 jež vyškytá se u nás hojně na Krkonoších podle tůněk v ra- 

 šelinách na hřbetu pohoří v pásmu klečovém; druh tento jest 

 vlastní arktickému a subarktickému pásmu celé Evropy (Grön- 

 land, Medvědí ostrov, Skandinávie, Švédsko, Finsko), Asie 

 i Ameriky (Nový Fundland, Aljaška, Labrador), kde všude 

 jest hojně rozšířen. V ostatních částech severní polokoule jest 

 velmi řídké: jednou sbíráno ve Skotsku, jednou v Pomořanech, 

 jednou u Vratislavi, jednou v Alpách u Stadiu; v Americe 

 nalezeno Austinem u Xew Yorku, Fanonem v New Hamp- 

 shiru; jediný nález, avšak pochybný, znám jest též z Japonska. 

 Ve větším množství vyjma arktických a subarktických okrsků, 

 vyškytá Sph. Lindbergii Schimp. j e d i n ě na Krkonoších, 

 kde s Rubus chamaemorus Li. a Pedicularis sudetica Willd. 

 jest reliktem z doby glaciální, kdy asi souvisle byly 

 tyto rostliny rozšířeny od severu až daleko na jih Evropy 

 (Velenovský 1 p. 61.). 



České druhy možno dle nalezišť asi následujícím způsobem 

 rozvrhnouti : 



V lesích vyškytají se Sphagna nejvíce podél okraje, 



