České rašelinníky. 77 



Při tom domnívá se, že nutno každou sebe menším 

 rozdílem se lišící formičku popsati; tím způsobem uvádí na 

 sta forem — sám jen z okolí svého popsal 373 variety a 325 

 forem, (7. p, 146.) do extrému prováděje myšlénku, že studium 

 forem jest nejdůležitější; tak na příklad v posledním příspěvku 

 v letošním ročníku »Hedwigie« popisuje u Sph. fallax Kling. 

 41 variet a forem z okolí Božího Daru v Rudohoří. Syste- 

 matika Sphagen ve smyslu Roellově by byla brzy v dohledné 

 době nemožná, obzvláště ještě při Roellově způsobu popiso- 

 vání, dle něhož zmíněné formy rozezná nanejvýše Roell sám. 

 Roell pochybil již v základě; není pravdou, že nemáme žád- 

 ných konstantních znaků u Sphagen. Některý znak, jenž se 

 u jednoho druhu mění u druhého naopak jest stálým a nelze 

 z několika případů již generalisovati tvrzení, že pojem druhu 

 u Sphagen v obvyklém smysle možným není. Rovněž neod- 

 poruje pojem druhu nijak evoluční theorii, neboť i když druhy 

 ostře jsou omezeny přece některé formy jeho naznačují velmi 

 dobře příbuznost a není proto zapotřebí žádných problema- 

 tických řad vývojových. Rovněž není pravda, že sphagno- 

 logové drulry uznávající variace nedbají, jak Roell tvrdí 

 (9., p. 351.), nýbrž právě naopak jest variací hojně všímáno, 

 při tom však s rozmyslem nepatrných for micek jest ovšem 

 opomíjeno. Byť by variace děla se různým směrem přece 

 vždy základní idea tvaru jest u každého druhu zachovávána; 

 na stromě morušovém sotva dva lístky najdeme stejné, a ni- 

 koho nenapadá z každé větvičky učiniti varietu, jak to Roell 

 obdobně u Sphagen činí. 



Jak Roellovy »Fornienreihen« jsou praktické jest nej- 

 lépe viděti z toho, že Roell v celé řadě bryologů nenašel 

 žádného stoupence; až dodnes svých »Formenreihen« a systému 

 užívá Roell sám. Většinou ani při synonymice není na Roel- 

 lovy řady brán ohled. Jedině poslední dobou Roth snaží se 

 v Cuspidatech a Subsecundech uvésti v platnost některé řady 

 Roellovy jako druhy s nevalným však úspěchem. Ovšem 

 nelze Roellovi upříti na druhé straně zásluhu, že obrátil 



nigen kleineren Poren in oberen Blatttheil; Stengelblätter gross 

 oder klein, zungen förmig, oben abgerundet und kurz gefranst, breit 

 gesäumt, meist faserlos, Holzylinder bleich, Rinde nicht deutlich 

 vom Holzkörper getrennt. 



