České rašelinníky. 93 



trojboké až trapezoidní, někdy i úzké až vřete- 

 n ovité a na vnitřní straně mezi silně vypouklé 

 buňky hyalinní vklíněné. Tyto na stěnách, jimiž s chlorofyl- 

 lovými srůstají, jsou u typické formy hladké, jindy papil- 

 losní neb s výrůstky. Perichaetialní lístky jsou ve- 

 liké až 6 mm. dl., široce vejčité, na špičce kápovitě 

 svinuté a širokou řadou hyalinních buněk lemované. V d o 1 e n í 

 půlce listu jsou jen protáhlé buňky zelené, mezi 

 něž v hoření polovině se znenáhla vkládají úzké hyalocysty 

 nevláknité; hoření třetina čepele složena z obojích buněk jako 

 u 1. větev. 



Dvou dome. Samčí větévky jsou málo odlišné, 

 bývají žlutavě zelené nebo narůžovělé. Tobolka jest e 1 1 i p- 

 t i č n á, č e r v e n o h n ě d á, p o v y p r á š e n í spor vprostřed 

 se zaškrcující. Spory jsou v prášku okrově žluté, 

 25 — 35 ř* v průměru. Kvete v únoru až březnu, zralé tobolky 

 přináší v červenci, srpnu ; obyčejně zraje v celých velikých 

 plochách. 



Druh tento poměrně méně jest variabilní než druhy jiné; 

 přece však roztržen v druhy jiné a četné variety. Dle našich 

 českých rostlinek dají se rozvrhnouti variační formy takto : 



1. var papillosum Lindb. 1872 Acta soc. scient, fenn. X. 

 p. 280, Warnst. Beitr. z. Kenntn. Hedwigia 1891 p. 158. pro spec. 



Exsic. : Warnst. Sphagnoth. eur. no. 28., 199. (69. — 74., 76., 

 145., 147—149., 200.) 

 Bauer Bryoth. boh. no. 84. 



Musci eur. no. 534., 535. 

 Prager Sphagnoth. germ. no. 6., 7., 109. 

 Sphagnoth. sud. no. 4. — 6. 

 Illustr.: Cardot Sphaignes d'Eur. 1886 pl. IL fig. 6., pl. III. 

 fig. 3. 

 Russ. Zur Anat. 188 < tab. V. fig. 52. — 53. 

 Warnst. Leb.- u Torfm. 1903 p. 343. fig. 4a, b. 

 Roth Eur. Torfm. 1906 tab. I. fig. 4. 

 Warnst. Sphagnol. univers. 1911 p. 441., fig. 75 E. 



Habituelně i v celku s typem souhlasné, rostlinky 

 obyčejně hnědě zbarvené. Styčné stěny hyalinních 

 buněk s chlorof vilovými ve větevných lístcích jsou hojnými 



