České rašelinníky. 127 



— Trsy řídké, v e v o cl ě rostoucí, rostlinky velmi ro- 

 bustní, vybledle zelené. Lodyžka tlustá až na 20 cm 

 vys., lodyžní lístky velké, jak široké, tak dlouhé 

 (1"3 mm). Větve silné; listy větevné skoro 2 mm dlouhé, ho- 

 řejší polovinou čepele kolmo vyhnuté, takže eelá rostlinka 

 připomíná Sph. squarrosum. Vzácná forma ; u Manětína 

 (Bauer), »Tal der Einsamkeit« u Cvikavv (Schif.). 



Sph. fimbriatum Wils. jest sice rozšířeno na celé se- 

 verní polokouli, není však nijak obecné. Libuje si v lesních 

 močálech, vrbinách, olšinách, obrůstá okraje jezírek, zarůstá 

 příkopy na lesních a bažinatých lukách. Místy přichází podél 

 západního pobřeží i v Již. Americe až k Patagonii. 



V Čechách jest poměrně dosti hojný. V okolí pražském jest 

 nejbližší jeho stanovisko na bažinaté loučce u Motol za dráhou, 

 kde nyní hlavně jen příkop táhnoucí se od keříku Salix au- 

 rita X cinerea na cestě z Motol k Vidovli, ve společnosti Jun- 

 eus supinus, Climacium dendroides, Thuidium tamariscinum 

 a sporého Sphagnum cymbifolium, teres, vyplňuje ; v dřívěj- 

 ších dobách bylo však patrně v širším rozsahu na této louce 

 rozšířeno. Stanovisko toto bylo známo již botanikům doby 

 Opizovské, kteří často je navštěvovali (1853 Opiz a Kalmus, 

 1854 Schöbl, aj.) a Sphagnum jako Sph. cuspidatum a Sph. 

 acutifolium odtud rozesílali. Novější bryologové rovněž často 

 stanovisko toto navštívili (Vel., Schif., Bauer, Mat. alj.); 

 v některých letech je zde Sph. fimbriatum i hojně plodné 

 (1854 Schöbl., 1883 Děd., 1910!). V pražském okolí nalezeno 

 Sph. fimbriatum ještě u Běchovic (Vel. ! ), Dobřichovic (Vel.!). 

 Všenor (Bauer!), Dobříše (Vel.!). V Krkonoších sbíráno 

 již Mildem a Gtöppertem, místy dosti hojné (Spindelmtihle 

 (Vel.!) Bokytnice, Harta, Janské lázně a j. (Cyp.) ; právě 

 tak i v sev. Čechách (Haida, Badvanec, Cvikava, Baspenava 

 (Schif., Schmidt, Mat.) v středních i jižních (Strašíce (Vel.), 

 Čáslav (Luk,), Třeboň, Jindř. Hradec, Počátky (Weidm.), 

 Chotěboř (Bayer!), Čekanice (Vel.), Písek (Děd.) a j.) Méně 

 rozšířen jest v Budohoří a jeho předhořích (Manětín, Sil- 

 bersgrün (Bauer), Babštýn (Mat.), a v Šumavě (Mádr, Kaš- 

 perské hory (Vel.!), Boklan (!), Vyšší Brod (Schif.)) Nej- 

 vzácnější jest f. robustum Braithw. 



Pozn.: Podle štíhlého vzrůstu, světlozelené barvy a pře- 



