170 XI. Karel Ravina: 



odstálé silnější větévky k r á t k é, jmenovitě poblíže 

 konce lodyžky, srpovitě dolů ohnuté, lístky větevné 

 jen nepatrně jednostranné. Velmi častá forma na sušších 

 místech, na pokraji příkopů, ve vodě nevzplývá. 



2. var. submersum Schimp. Monogr. 1858 p. 61. Rost- 

 linky útlejší, žlutozelené neb sytě zelené, ve vodě ro- 

 stoucí. Větévky ve svazeccích oddáleně na lodyžce sestave- 

 ných. Silnější dvě větévky vždy jsou dlouhé, v mír- 

 ném oblouku odstálé. Lístky větevné hustě sesta- 

 vené, za sucha nepatrně vlnité; nikdy nejsou jednostranně 

 zahnuté. 



3. var. plumosum Nees, Hornsch., Sturm Bryol. germ. 

 1823 p. 24, tab. IV. fig. 9. Rostlinky světle zelené v e 

 vodě vzplývavé, statné, robustní; větévky ve 

 svazeccích na lodyžce sblížených (subf. densum Warnst. 

 Sphagnol. univ. 1911 p. 267. pro f.) neb oddálených (subf. 

 remotum Warnst. 1. e. pro f.), všechny stejné a vzhůru 

 odstálé. Větevné lístky úzce kopinaté až 5 mm. 

 dlouhé, 0"5 mm. široké, vzpříma odstálé, za sucha nevlnité. 



f. plumulosum Schimp. Monogr. 1858 p. 61. Rostlinky 

 ponořené, v chumáčích jemný c h, spíše na Cladophoru upomí- 

 najících, vzplývajíeí, barvy světle zelené, útlounké, za sucha 

 neobyčejně měkké. Větévky v oddálených svazec- 

 cích všechny stejně vzhůru odstálé, pér natě 

 o 1 i s t ě n é, lístky větevné úzce a dlouze kopinaté, 

 za sucha zvlněné. 



Spli. cuspidatum jest všeobecně rozšířeno v celé 

 Evropě, střední Asii, Sev. Americe i Austrálii v hlubokých 

 bažinách a rašelinách, kde celé tůúky zarůstá. V Čechách 

 jest rovněž velmi rozšířeno, hlavně na vrchovištích a bažin- 

 ných loukách v hornatějších polohách. Tvoří mnoho lokál- 

 ních, avšak bezvýznamných forem; vždy se lehce po- 

 znává podle podlouhlých troj boce jazyk o vi- 

 tých, v apikální části vláknitých 1 o cly žních lístků, 

 a podlouhle kopinatých za sucha zpravidla nevlnitých lístků 

 větevných. 



