176 XI. Karel Kavina: 



formou, mnoho neliší (1. neodlišná epiclermis, 2. protáhlejší, 

 větší a stejnoměrně vroubené lístky lodyžní, 3. trapezoické 

 chlorocysty jsou na obou stranách vždy volné) ; znaky odlišné 

 jsou zde velmi nepatrné, a jak již dříve jsme měli příležitost 

 ukázati, nestálé. Ostatně sám Warnstorf (29. p. 372) při- 

 znává, že spojuje Sph. recurvwm.se Sph. cuspidatum, od obou 

 se nepatrně lišíc. 



3, var. amblyphyllum (Russ.) Warnst. Sphagnol. univ. 

 1911 p. 212 pro spec. Syn.: Sph. pseudo cuspidatum Roth. 

 Eur. Torfm. 1906 p. 28., 75. Habituelně podobná var. přede- 

 šlým. Lodyžní lístky drobné, protáhle troj bok é 

 se špičkou zaoblenou, tupou, nepatrně někdy 

 třísnitou, jsou ne vlákni té; okraje lemovány o vrubou 

 jako u var. 1. dolů silně rozšířenou. Často společně 

 s var. mucronatum, jest však celkem řidčí než tato. 



f . parvifolium (Sendt.) Warnst. Weitere Beiträge in Bot. 

 Centralblatt 1900, LXXXII. p. 67. pro spec. Rostlinky útlé 

 (jinak ve všem shodné s var. amblyphyllum), lodyžní 

 lístky drobounké 0'5 — 0'8mm dlouhé, 0'5 — 0'7 mm široké, 

 někdy širší, lístky větevné sotva 0*4 m m š i r o k é a 1 m m 

 dlouhé, za sucha jen slabě vlnité, Celkem forma vzácnější 

 (Velké Dařsko, Kvilda, Todte Au, Pürstl|ng[!]). Proč Warn- 

 storf staví tuto formu za druh, nelze mi pochopiti. 



Zdá se nám, že rozdělení recurva, jež jsme takto .podali 

 jest nejpraktičtější. Vynecháváme všechny nepatrné formy 

 i variety, jichž na spousty četní sphagnologové-sportsmani 

 popsali. Ovšem nepokládáme naše rozdělení nijak za definitivní 

 nebo dokonalé; celá skupina »druhů« kolem cuspidata se dru- 

 žících potřebuje revisi, již možno ovšem toliko s velkým 

 srovnávacím materiálem z četných stanovisk a zemí provésti. 



Sph. recurvum jest kosmopolitou, zarůstajíc příkopy a 

 okraje hlubokých tůněk v bažinách na rovině i vrchovištích 

 horských. V Čechách vedle Sph. cymbifolium jest nejroz- 

 šířenější mech bažinný, resp. vodní, jsouc daleko ještě 

 hojnější než příbuzné Sph. cuspidatum. 



Pozn.: Poznává se nejlépe podle malých trojbokých 

 lístků lodyžních a za sucha charakteristicky 

 zčeřených lístků větevných, jež na vnější straně mají 

 hyalocysty jen jediným pórem v hořejším rohu buňky opatřené. 



