České rašelinníky. 183 



dělené (Spk. oligodon Rehm.) Lístky větevné jsou rovněž 

 velikosti různé, široce neb podlouhle v e j č i t é, v ž d v sil- 

 ně vy d u t é, více méně řídce střechovitě na větévce sestavené, 

 krátce zašpičatělé a mají okraje zpravidla široce le- 

 rn ováné, bezresorbcní r ý h y a kápovitě velmnté. C h 1 o- 

 rocysty na příčném průřezu jsou obdélníkové upro- 

 střed mezi h y a 1 i n n í m i buňkami umístěné a na 

 ob ou stranách listu volné. Xěkdy bývají na vnější straně 

 trochu širší, takže jsou slabě trapezoické, u exotických druhů 

 jsou často i trojboké na vnější neb vnitřní straně umístěné. 

 Hyalocysty jsou vytuženy hustými vlákny a mají stěny bu- 

 něčné vždy perforovány. Výjimku činí Spli. Pylaiei Brid. a 

 některé formy Sph. obesum (Wils.) Warnst. (Var* pliimu- 

 losum Warnst., var. insoUtum Card.), jichž listy nemají žád- 

 ných pórů. U ostatních druhů shledáváme se s e v š e mi d r u- 

 hy perforací v různém uspořádání, jež souvisí s jich vod- 

 ním životem. Vedle neurazených, jemně konturovaných pórů, 

 jež nejčastěji na vnitrní stranu lístků lodyžních, řidčeji i vě- 

 tevných jsou omezeny, setkáváme se s dvoj póry, póry hra- 

 zenými i pseudopory v různé řady podle komisur, uprostřed 

 stěny buněčné neb jen ojediněle sestavenými. Často i u téhož 

 druhu jsou poměry v uspořádání pórů různé, takže Russow 

 téměř u každého druhu rozeznává následující variety: 



1. Heteroplagia (Exodynamia, exopora, anisopora): Dvoj- 

 pory na obou stranách listových v různém poct u, často 

 jen na vnější straně uspořádané. 



2. Hypisoplagia (Hypisopora): Dvojpory na obou stra- 

 nách přibližně ve stejném počtu: 



a) polypora: Dvojpory v hustých perlových řa- 

 dách na obou stranách. 



b) mesopora: Dvojpory v ři deich perlových řa- 

 dách pomíchány s póry a pseudopory. 



c) amphiboJa: Dvojpory ve větším počtu někdy na 

 vnější straně než na vnitřní, jindy opačně. 



d) oligo porci: Dvojpory i póry velmi řídké, list vě- 

 tevný na obou stranách téměř bezporý. 



Zajímavý jest též poměr, v jakém počtu a jakým způ- 

 sobem uspořádány jsou póry na listech větevných a jak na 

 listech lodyžních. Tento poměr, který zdá se býti u určitých 



