H) XV. Jindřich Veselý: 



Právě tak málo světla je dosud v otázce, který z obou 

 zmíněných oddílů dává vznik oogoniím, který follikulovým 

 a živným buňkám. 



Korschelt, Leydig, Lubbock, Weismanň, Claus, 

 tvrdí, že z konečného vlákna vznikají jak vajíčka a živné 

 buňky, tak také buňky follikulové. Naproti tomu jiní (Wie- 

 lowieski, Köhler, Perez, Gross) prohlašují, že follikulové 

 buňky vznikají nezávisle od ovogonií a živných buněk; koneč- 

 ně je řada badatelů, kteří tvrdí, že ani vajíčka a živné buňky 

 v konečném vlákně nevznikají, poukazujíce hlavně k membrá- 

 ně, která odděluje vlákno a komůrku a pak k té okolnosti, že 

 nebyl v mnohých případech zjištěn přechod mezi elementy ko- 

 nečného vlákna a komůrky. (Büchner, Debaissieux). Pro 

 tento náhled vyslovují se také embryologové (Heymoxs, 

 Salixg). 



V poslední době opět Vejdovský (1911 — 12) a Mc. Gill 

 1906), snaží se rehabilitovati názor starých autorů, potvrzu- 

 jíce opět, že konečné vlákno je místem, kde se tvoří jak oogo- 

 nie, tak také follikulová jádra. Vejdovský u Diestrameny 

 zjistil všechna přechodná stadia od jader konečného vlákna 

 k jádrům konečné komůrky a shledal, že mitosy odbývají se na 

 distálním konci vlákna. Podobně i Mc. Gill (1906) zjistila, 

 že mitosy dějí se na rozhraní vlákna a komůrky. K tomuto 

 náhledu mohu se připojiti i já na základě svých nálezů na čet- 

 ných druzích Stenobothrů. U všech druhů Stenobothrů je pře- 

 chod konečného vlákna do konečné komůrky velmi ponenáhlý, 

 nejen co do tlouštky, ale i co se týče elementů jaderných, takže 

 vlastně rozdělení na konečné vlákno a komůrku by v tomto 

 případě mohlo ustati. Ale i u ostatních hmyzů, které jsem po- 

 zoroval, je přechod od jader vlákna do elementů komůrky, 

 jak později ukáži. 



Jádra konečného vlákna jsou zprvu vejčitě protáhlá a 

 leží v podélné ose vlákna, které není příliš silné, takže jádra 

 leží v jedné řadě za sebou. Na distálním konci se vlákno po- 

 někud rozšiřuje, a také jádra nabývají jiné podoby, otáčejí 

 se o 90° a leží nyní napříč v plasmě. Snad by toto místo 

 mohlo sloužiti za hranici mezi konečným vláknem a konečnou 

 komůrkou, ale z důvodů výše uvedených myslím, že toho 

 není třeba. V této rozšířené části prodělávají jádra rozmno- 



