Ovogenetické studie. 11 



zující dělení, jak dokázáno Mc. Gill (1906), a Vejdovským 

 (1911 — 12), který praví, že nalezl mitosy »in dem distalen 

 angeschwollenen Ende des Fadens«. Giardina (1901) též kla- 

 de svoji »zónu di moltiplicazione« na samý počátek konečné 

 komůrky, rovněž tak Günthert (1910). 



Jádra konečného vlákna, nacházející se v klidu jeví ná- 

 sledující strukturu: obsahují neurčitý počet zrnek chromati- 

 nových, spojených spolu vlákny (kterým nesprávně se říká 

 achromatická, neboť barví se plasmaticky) , která tvoří sítivo 

 jaderné. Ovšem u všech druhů Stenobothrů není struktura a 

 tvar jader stejný. Někde jsou protáhlejší, jindy blíží se více 

 kulovitému tvaru; také zrna chromatinová jsou v některých 

 případech hrubší a méně četná, v jiných jemnější a hrubší. 

 Zrna chromatinová jeví sice různé velikosti, ale žádné nevy- 

 stupuje tak odlišně od ostatních, aby se mohlo bezpečně ozna- 

 čit za nucleolus, s kterým v jádrech konečného vlákna potká- 

 váme se u všech téměř autorů. Zdá se vůbec, že nedostatek 

 nucleolů je charakterem pro Stenobothry. Nejen v těchto po- 

 čátečných, ale ani v pozdějších stadiích se s nucleoly ne- 

 potkáváme. Je to jistě zajímavý zjev, uvážíme-li, že nucleoly 

 byly objeveny u přečetných jiných zástupců živočišných, 

 přetrvávajíce všechny změny chromosomal. Má to u Steno- 

 bothrů jistě svou příčinu a snad je to podmíněno malou žlazna- 

 tostí těla. 



V čas dělení seskupí se rozptýlený chromatin v silné 

 pentlice (obr. 1, 2), a jádro se dělí známým způsobem. Ač pro- 

 hlížel jsem mladé vaječník}^, přece shledal jsem mitosy jen 

 v málo případech, takže nechci detaily mitotického dělení po- 

 drobně popisovati. 



Koneěnákomůrka. 



(Oddíl synaptocytů Vejdovského.) 



Sledujíce další osudy jader konečného vlákna, můžeme 

 snadno zjistiti, že některá zachovávají svoji původní velikost, 

 tvar a strukturu; to jsou jádra follikulová, která se nemění. 

 Naproti tomu jiná jádra ustávají v dělení a počínají svou 

 dlouhou metamorphosu; to jsou mladá vajíčka, ovogonie. Ty- 

 to musí prodělati celou řadu změn a stadií, nežli se z nich vy- 



