Ovog'enetické studie. 33 



vajíčka potápníků, totiž tak zv. »hmota chromatická«, která 

 utvoří se po posledním ovogonialném dělení a která po ji- 

 stou dobu provází ovocytu. 



Zdá se, že již Will u Colymbeta viděl hmotu chroma- 

 tickou, ale vykládal si differenciační mitosy nesprávně jako 

 pučení živných a follikulových buněk z »ooblastů«. Kor- 

 schelt též ještě neměl správného názoru v této věci. Teprve 

 Giardina (1901) v obšírné práci popisuje celý vývoj vajíč- 

 ka Dytisca a jemu přísluší zásluha objevení »hmoty chroma - 

 tické« a popsání differenciačních dělení. Avšak Giardinova 

 práce má jednu velikou vadu. Autor totiž fixoval velmi jed- 

 nostranně, Herrmannovou tekutinou, která u Dytiscidů je pří- 

 činou, že chromatin se nebarví basickými barvivy a proto 

 chromosomy nevystupují v jádrech s patřičnou jasností. O 

 tom můžeme se přesvědčiti, srovnáme-li ku př. obrazy Giar- 

 dinovy a Debaisteuxovy. Proto Giardina chromosomy, to- 

 hoto nejdůležitějšího činitele v jádře, takřka ignoruje a v ce- 

 lém vývoji zejí proto časté mezery; na základě takto fixo- 

 vaných preparátů je pak ovšem velmi snadno budovati dů- 

 kazy proti continuitě chromosomů, když autor v celém vý- 

 voji ani jediného chromosomů neviděl Tím však nechci ni- 

 kterak snižovati zásluhu Giardinovu, kterou o objevení 

 »hmoty chromatické« skutečně má. 



Věrným ohlasem Giardinovy práce je pojednání Gün- 

 thertovo (1910), který opakuje pouze to, co již našel Giardi- 

 na, a rozšiřuje údaje jeho se všemi neúplnostmi na celou če- 

 leď D3 T tisciclů. Proti Giardinovi má velmi málo originelního 

 a zmiňuje se pouze siřeji než onen o činnosti živných buněk. 

 Bohužel zavádí i sem opět »chromidie«, jakoby tyto byly vý- 

 sledkem sekreční činnosti živných buněk, což nikterak nesou- 

 hlasí s fysiologickým účelem jejich. (Pak by mohl také někdo 

 tvrdit, že »chromidie« jsou výsledkem činnosti malpighických 

 žhiz, slinných žláz atd.) 



Mnohem úplnější jest práce Debaisieuxova, který již 

 ví, jaký význam mají chromosomy též v ovogenesi Dytiscidů 

 a který hájí kontinuitu jejich proti Giardinovi. Jeho vyobraze- 

 ní kryjí se v celku s mými praeparáty. 



Měl jsem příležitost sledovati ovogenesu u četných zá- 

 stupců čeledi Dytiscidů u Dytiscus marginalis, dimidiatus, la- 



3 



