34; XV. Jindřich Veselý: 



tissimus, Colymbetes fuscus, Cybisier laterimarginalis, Acili- 

 us sulcatus, a shledal jsem, že u všech se vývoj v hrubých ry- 

 sech shoduje a že rozdíly jsou jeu v podrobuostech podříze- 

 ného rázu. Nebudu se zabývati každým druhem zvlášť, nýbrž 

 budu mluviti všeobecně. Ještě jednou zdůrazňuji, že nelze 

 otázku tuto řešiti na základě objektů fixovaných jednostranně 

 (zvi. Herrmannovou tekutinou) osmiovými směsemi, které pů- 

 sobí daření chromosomů a ztrátu barvivosti. Použil jsem 

 tedy fixačních prostředků nejrůznějších, a jen to mi umož- 

 nilo dostati obrázky jednak Gtiardinovy a Günthertovy, jed- 

 nak Debaisieuxovy, a tak rozhodovati teprve na základě 

 srovnání obou výsledků. 



Pozorování za živa. 



Vajecníky Dytiscidů neliší se od Garabidů v ničem, leda 

 ve velikosti a není tedy třeba znovu šíře se o nich zmiňovati. 

 Chtěl jsem se přesvědčiti, jaké jsou poměry v trubici vaječné 

 za živa; vložil jsem za tím účelem jednotlivé trubice do fysio- 

 logického roztoku, a barvil methylovou zelení. Na závadu po- 

 zorování je značný objem a neprůsvitnost objektu, přece však 

 možno zjistiti leccos zajímavého. Konečné vlákno je po celé 

 délce jen slabě zbarveno, avšak když blíží se ku konci, tu jeho 

 jádra barví se intensivněji, až konečně na samém rozhraní 

 vlákna a komůrky je zbarvení nejintensivnější. Naproti tomu 

 zbarvení elementů konečné komůrky je nepatrné a pouze jed- 

 notlivá jádra vykazují v sobě silně zbarvené koule — hmotu 

 chromatickou. V dalším svém pokračování, (asi od počátku 

 druhé periody vzrůstu) jeví trubice vaječná opět silné zbar- 

 vení, a tu můžeme pozorovati některé zvláštností: plasma jak 

 ovocyt tak živných buněk barví se silněji, než příslušná jádra 

 a plasma oocyty opět silněji, než plasma živných buněk. Nej- 

 větší affinitu k methylové zeleni jeví však cylindrický epi- 

 thel, jímž opatřeny jsou ovocyty. 



Za živa, ostatně též na fixovaných preparátech upoutají 

 naši pozornost četné krůpěje žluté barvy, nebarvící se vůbec 

 ani za živa, ani později na sériových řezech. Tyto krůpěje 

 vznikají již v konečné komůrce, kde jich však není ještě 

 mnoho. Jsou rozloženy kol jader živných buněk a ovocyt. V 



