38 XV. Jindřich Veselý: 



vá »zónou di moltiplicazione«. V jádře, podobně jako u Cara- 

 bidů vytvoří se chromosomy, nepatrné velikosti, tvaru ma- 

 lých ohnutých tyčinek. Počet jejich pro D. marginalis sta- 

 novil Giardina na 40. Debaisieux zmiňuje se, že mezi chro- 

 mosomy normální velikosti vystupují značným objemem jed- 

 no nebo dvě tělesa, která jako taková možno sledovati i během 

 dělení. Giardina o těchto tělesech ničeho neví, rovněž tak ne 

 GrÜNTHERT. Já neměl jsem na svých preparátech patřičný po- 

 čet rozmnožovacích figur, a nemohu se proto rozhodnouti 

 definitivně pro ten či onen názor. Spíše však myslím, že chro- 

 mosomy, které vstupují do dělení jsou rovnocenné a žádný 

 svou velikostí nevyniká nad ostatní. 



Ovogonie prodělávají několik dělení, a když dosažen pa- 

 třičný počet, nastává nejzajímavější pochod, totiž tvoření 

 m a ssy chromatické a differenciační dělení. 



Pásmo differenciačního dělení. 



Vlastní pochod differenciačního dělení, které objeveno 

 bylo Giardinou (1901), byl znovu do detailů propracován 

 Günthertem a Debaisieuxem, takže není třeba, abych vše 

 znovu opakoval. Rovněž tak obrazy, znázorňující tato stadia, 

 zvláště vyobrazení Debaisieuxova odpovídají skutečným po- 

 měrům, a mohu je tedy vynechati. Rovněž tak rozdíly v diffe- 

 renciačním dělení u jednotlivých rodů a druhů Dytiscidů 

 jsou nepatrné. Stručně řečeno je pochod differenciačního dě- 

 lení následující: 



V ovogonii po posledním dělení rozmnožovacím utvoří se 

 »hmota chromatická«, chromosomy sestaví se v rovinu equa- 

 toriální a nastává poznovu dělení. Při něm hmota chromatická 

 utvoří prsténec (»giardinův«), jenž objímá desku equatoriální 

 a po skončeném dělení přechází pouze do jedné dceřinné 

 buňky, zatím co druhá obdrží pouze chromosomy. Dělení tedy 

 je inaequalní. Obě takto vzniklé buňky se opět stejným způ- 

 sobem dělí, což opakuje se celkem čtyřikrát, při čemž vždy 

 hmota chromatická přejde do jediné buňky. Výsledek je ro- 

 setta, skupina buněk, sestávající z 1 ovocyty a 15 živných 

 buněk. Oocyta je ona buňka, která je opatřena hmotou chro- 

 matickou. O správnosti tohoto popisu differenciačních dě- 



