Ovogenetieké studie. 45 



Druhá perioda vzrůstu. 



O tom, co se děje v ovoeytách v tomto oddílu vaječné tru- 

 bice má GriARDiNA úplně nesprávné ponětí a Günthert vůbec 

 se nezmiňuje o tom, co následuje po differenciačních děleních. 

 Giardina se domnívá, že hmota chromatická mění se v sí- 

 tivo, vysílajíc ze svého středu pseudopodiální výběžky a pře- 

 stávajíc se při tom barvit chromaticky. Eovněž tak chromoso- 

 my utvoří sítivo, které splývá s předešlým, tratíc rovněž na 

 barvitosti a jevíc větší affinitu k plasmatickým barvivům. 

 Takovým způsobem rekonstruuje se »míšek zárodečný«. 



Naproti tomu tvrdí Debaisieux, že chromatická hmota 

 rozpadá se v »nucleolky« stále menší a menší. Totéž potvr- 

 zují i nálezy mé a musím k tomu pouze dodati, že vždy nemusí 

 se »hmota chromatická« rozpadati v části, nýbrž že rozplývá 

 se v celku, tvoříc čím dále tím užší srpek při stěně jádra, kte- 

 rý mizí konečně úplně. 



Mnohem větší úlohu však v této periodě hrají chromo- 

 somy. Dle Giardixy pozbývají chromosomy své samostat- 

 nosti a přispívají k utvoření achromatického sítiva, splývají- 

 ce se sítivem, které produkuje »hmota chromatická«. Je to 

 chyba zaviněná opět fixací Herrmannovou tekutinou, která 

 působí zduření chromosomů a tím zároveň zmizení jejich na- 

 šim zrakům. Této veliké chyby zůstal Debaisieux ušetřen a 

 poznal správně, že chromosomy nemizí, nýbrž že sbalí se 

 v klubíčko, mylné však se domnívá, že v podobě malého tohoto 

 klubíčka setrvají až do zracích dělení. 



Toto klubíčko Debaisieuxovo není nic jiného nežli 

 druhá synapse, »vnitřní jádro«. Celý pochod svlékání chro- 

 monemu, zduření lininu nelze ani u Dytiscidů dopodrobna sle- 

 dovati pro nepatrnou velikost chromosomů, ale že skutečně 

 vše se tak opět odehrává poučuje nás jasně výsledek. Jádro 

 změnilo se v typický »váček zárodečný« naplněný sítivem 

 puralinmovým, někdy ještě tvořícím koncentrické pruhy a 

 uprostřed něho je »vnitřní jádro« téže struktury, kterou po- 

 pisuje Vejdovský pro pozdější stadium u Diestrameny: v še- 

 dém jeho podkladu jsou umístěny četné, intensivně zbarvené 

 nucleolky. Současně, jako u Diestrameny, nastává katachro- 



