52 XV. Jindřich Veselý: 



mosomy jako by mělo dojíti k opětovnému dělení. Tak se ale 

 nestane. Gonie nemohou se dále děliti, vyčerpaly svou energii 

 a mění se v synaptocyty. Lininový podklad chromosomů (u 

 hmyzu možno snadno poučiti se o zvláštní struktuře chromo- 

 somů, kterou objevil Vejdovský: chromatin vine se v podobě 

 spirály »chromonemu« kol lininového podkladu) se rozpadne, 

 tak uvolní se vlákna chromonemová, která po nějaké době se 

 shluknou v husté synaptické klubíčko. Chromonem vytvoří 

 si opět linin a tak vznikají nové, tenké chromosomy »lepto- 

 nemy.« Synapse je důležitá zvláště proto, že v ní děje se u 

 většiny hmyzů parallelní kopulace leptonemů a s ní ruku 

 v ruce číselná redukce. 



Parallelní kopulace probíhá tímto způsobem: vždy 2 

 vlákna se k sobě ponenáhlu přibližují, zatím co se klubíčko 

 synaptické uvolňuje. Vlákna sbližují se parallelně po celé 

 délce. Brzy leží tak blízko u sebe, že nelze jejich individualitu 

 více rozeznati, až konečně splývají úplně a to tak, že nej- 

 prve splynou lininové podklady a pak teprve chroma- 

 tinové části. Kol splynulého lininu sestaví se chromati- 

 nové částice opět. v chromonem, vinoucí se kol něho v podobě 

 spirály. Tato generace chromosomů jsou »mixochromosomy« 

 či »pachynemy«. Vytvořením jejich dána je hranice mezi sy- 

 naptocyty a druhou periodou vzrůstu. Počátek této charakte- 

 risován je důležitým stadiem (objeveným Vejdovsk> r m 1911 — 

 1912), totiž II. synapsí. 



Mixochromosomy zůstávají nějakou dobu v klidu, ale 

 pak nastává další pochod: lininový podklad jejich působením 

 šťávy jaderné zduří a vyplní posléze jakožto »secundární sí- 

 tivo« celé jádro, které následkem toho vzrůstá a mění se v 

 typický váček zárodečný. Tím samozřejmě pozbudou »chro- 

 monemy« své opory a splývají ve zdánlivě kompaktní »nii- 

 cleolus«, patrně »Keimfleck« dřívějších autorů. Tento »nucle- 

 olus« nazvaný od Vejdovského »vnitřním jádrem« chová v 

 sobě chromonemy, jež nepozbyly své individuality. 



Vnitřní jádro se opět záhy differencuje v novou gene- 

 raci chromosomů, která se ihned štěpí: jsou to strepsinemy 

 ve formě dyad. 



Vývoj vajíčka u Dytiscidů liší se od obecného typu tím, 

 že sprovázen jen t. zv. »hmotou chromatickou«. Tato je pouhý 



