Undersogelse over Vormen og Glommen. 57 



Terrainet omkring Blakker Skandfe mærkværdigt i 

 denne Henfeende. Jordsmonnet er nemlig her et 

 fvært Sandlag paa Leer, og en Meengde Kilder arbei- 

 de fig frem mod Elven mellem begge Lag, Ritme- 

 fter Hagemann, forn boer paa Stedet, fortæller at i 

 Aarene 1823 og 24 er om Vinteren, efter forudgang- 

 ne fvære Knald, Revner blevne fynlige i den tilfros- 

 ne Jordfkorpe uden dog at have havt videre Folger *)» 

 Det fynes ikke urimeligt at disfe Revner tjene til at 

 fkaffe Udgang for de af Glæringen udviklede og af 

 Froften indefluttede Gasarter; og heraf kunde man da 

 forklare fig hvorfor faa mange Jordfald udgaae om 

 Vinteren. De forhen anforte Kilder, Elvens Dyb 

 nær til Bredden, et Jordfald, fom har fundet Sted i 

 en fjernere Fortid og hvorved en Gaard fkal være 

 undérgaaet, famt flere Omftændigheder, gjore Terrai- 

 net, hvorpaa Skandfen ligger, til et hoift ufikkert og 

 farligt Punkt; og om end de nærværende Beboere» 

 liig alle Andre, der hufe over Vulkaner, ikke ændfe 



I Aaret 18^7 har der den 15de Februar KU 10^ om 

 Aftenen vift fig en Revne i Jordfkorpen efter et for- 

 udgaaende heftigt Knald; Sneen var 4 å 5 Tommer 

 dyb og Sprækken imellem £ og ^ Tomme bred. Den 

 17de Fehruar Kl. 2^ om Morgenen hortes atter et 

 Knald, og ved Efterfyn fandtes Sprækken forlænget et 

 flort Stykke famt udvidet og gik nu tvers over hele 

 Skandfen under Hovedbygningen og Laden, giennem 

 Bronden, Natten mellem den 24de og 25de Februar 

 har et 3die Knald ladet fig hore og en nye Revne 

 Viift fig, fom lober fammen med den forrige under een 

 Vinkel. Retningen af den forne Revne gaaer til beg- 

 ge Sider mod Elven og bekræfter end ydermere ne- 

 denfiaaende Formening, at Blakker Skandfe om kortere 

 eller længere Tid vil ftyrte ud. 



