Undersogelse over Vormen og Glommen. 73 



nes befkjærmende Træforter i tilftrækkelig Mængde. 

 AamodFuren i den nordre Deel værner fortræffelig for 

 den Strækning, hvorved den ligger, og man bor der- 

 for ei rore en Steen i den* 



Aarnæsfkj ærene hindre aldeles ikke Flod farten, 

 kuns at man ved Hoivandene har et Mærke for at 

 undgaae dem. *) Dybet er paa Veftfiden af dem 

 fuldkommen frit og tilftrækkeligt til alle Aarets Ti- 

 der for 5-6 Fod dybtgaaende Fartoier. Bag Skjærene 

 har lagt iig en dyb Forfanding; maafkee og en Deel 

 af den fig vifende Grund er Fjeld, Ved Aarnæs- 

 fanden var Stromhaftigheden den 4de Iuni 2,5, lige- 

 udfor Tvethoug 3,4 Fod i Sekundet, Til den ftorre 

 Haftighed paa fidfte Sted bidrager maafkee Stands- 

 ningen ovenfor Aarnæsfkjæieue. Dybet er allevegne 

 fra disfe at regne frit og pasfabelt, men i Slutningen 

 af Elvftykket dreier det fig over mod det oftre Land. 



Fra Drognæsevjen, hvori nedlober an Aae, forn 

 ved Enden driver et Par Mollebrug, er Bredden Sand 

 indtil Fiuksevjen, fiden meget glidbar Leer, men til 

 Lykke ei hoi. Forftranden her er ligefom Bredden, 

 dog vifer fig af og til Fjeldet under Sanden eller 

 Leret. Tvethougholmen paa veftre Bred er en For- 

 fanding, oplagt af Elven; den er ftærkt bevoxet, over- 

 fvornmes ofte og har en Evje bag hg under de nu 

 hoiere blivende Leerbakker, der nedenfor Holmen 

 træde igjen frem til Elven, og hvorpaa der i Slutnin- 

 gen er Elvebrud. 



Underfogelfen over Dybet i denne Elvdeel gav 

 det Refultat, at lavefte Vandftand har endnu Plads 

 nok for 4-5 Fod dybtgaaende Fartoier. 



t) Dette er anfort blandt de oyrige Somærker, 



