Undersogelse over Vormen og Glommen. 83 



3 og Elvengdcjær famt often for Tuefkjærene, og ik- 

 ke lånes Veftfiden, hvor Stromrafet gaaer og hvor 

 Farvandet er ufikkrere. Ved Haga er et offentlig 

 Færgefted» 



Den heftige Stromgang tillod ingen Underfogel- 

 fe af Dybet- imellem og nedenfor Ruds/kjær i Iuni 

 1824; om Vinteren 1825 var lfen faaledes befkaffen 

 at man ei kunde pasfere Elven her med Baade. Saa- 

 meget er imidlertid vift, at en Flodfart i det Hele 

 er umulig paa et længere Stykke i denne Elvdeel, 

 og i de lavere Vandftande kan den endnu mindre 

 finde Sted en.l i de hoiere, naar Klipperne ere over- 

 fvommede» Fjeldet gaaer flere Steder paa ringe Dyb 

 tvers over Elven og Våndet tvinger fig frem mel- 

 lem Skjærene i ftorre eller mindre Aaer og Bække. 

 Saadan Sammenhæng findes mellem Dam/kjær og 

 Godkrogfkjær, mellem dette fidfte og Jutulen, famt 

 mellem Godkrogfkjær og det oftre Land, hvor For- 

 bindelfen er ftorft. Fra Rudsflcjærene forbi Raan» 

 aasjkjær indtil DamHcjær, og paa veftre Side af Ju- 

 tulen indtil Ruds/kjær er Stroget dybere, men ftrax 

 ovenfor det forfte Fosfefald var Fjeldet atter paa rin- 

 ge Dybde tvers over Elven* Hvorledes Floden i 

 forfkjellige Boininger tvinges til at flynge fig forb« 

 Skjærene, naar disfe blottes i de lavere Vandftande, 

 fees tydeligt af Tegningen; ved hoiere Vand og i 

 Flomtiden ere næften alle Skjær dækkede* Vand- 

 masfen retarderes i Pasfagen over Klipperne og over 

 den uhyre Mængde Stene, forn ligger paa dem alle- 

 vegne;der opftaaer derfor ved Jloivandene en heftig 

 rivende Bolgegang paa Skjærene, og da denne Bevæ- 

 gelfe allerede yttrer fig ved Rudsfkjær ovenfor Gaar- 

 den Raanaas, faa har vel laadant givet Anledning 



6 * 



