Undersogelse over Vormen og Glomrnen. 109 



beholdt «det Lob, den har; thi ifolge troværdige Vid- 

 nesbyrd vife desvaerre de feuere Aar, at Elven tryk- 

 ker fig mere mod Veftfiden, faavel oven- fom neden- 

 for Romua, og faaer derved, paa Grund af den ftorre 

 Bredde- en ringere Dybde; men efter enhver Kor- 

 rektion maa man dog være opmærkfom paa Virk- 

 ningerne ved det dftre Land, og ei tillade Floden at 

 befltadige dette; thi det bortfkjæres lettere end det er 

 oplagU Man lade derimod Elven gjore fig tilgode 

 paa Bunden og fordybe den* 



Den veftre Bred, fra Romua langs Hammeraafen 

 indtil Raabeberget er afvexlende enten blot Leer el- 

 ler og Fjeld under Leret, dog traede Bakkerne no- 

 get tilbage for Hovedbredden» Enden af Forftranden 

 Holmefanden blottes noget lidet ved Vandftanden i 

 Slutningen af Auguft Maaned. 



Veftbyfanden paa Oftfiden er her Bredden fra 

 Middelvandftand og en af Elven oplagt Forfanding, 

 hvilken tilligemed alle nedenfor liggende Oer og For- 

 fandinger beftaaer af en fand- og leerblandet Jordart, 

 hvorpaa Elven aarlig i Flomtiden affætter Slam eller 

 en ilikartet Masfe. Sand- og Leerbakkerne under 

 Vefibye y Tangen og Lund ere, efter de paa Tegnin- 

 gen bemærkede Linier, Bredden i hoiefte Vandftand» 

 Ved Veftbyfanden ligger V efibylamdfen paa den ud- 

 ragende Forftrand. 



Stromrafet trækker fig fra Holmefandens Ende 

 mere over til det veftre Land, og Hovedlobet gaaer 

 mellem Kriftenskrogen og Jutulen, famt paa Veftiideu 

 af den ubenævnte ftore Sand udenfor Enerud, Paa 

 Oftfiden af denne Sand er Dybet mindre og formind- 

 fkes fiden en 6 — 7 Aar betydeligt. En Sammenfoining 

 af Sanden med oftre Flodbred, i Fc-rbindelfe med en 



