Undersogelse over Vormen og Glommen lil 



kunde gaae frit langs oftre Bred indtil Slutningen af 

 Elvftykket. 



Elven har forhen været betydelig bredere i den- 

 ne Egn og fandfynligvis mindre dyb, men Naturen 

 har opereret til Fordeel for Leiet ved Oplægnin» 

 a f Holmen og SkaarerJ anden, hvoraf den fidfte har 

 dannet fig efter Ldhrenfaldet i Sorum; den fdrfte el- 

 ler Holmen forhdiedes derimod ved famme Jordfald. 

 I hoiefte Flom ere disfe Forfandinger, hvis Jordsmon 

 er en Sand- og Leerblanding, aldeles overfvommede; 

 Planen vifer omtrentlig Hvormeget der er blottet ved 

 Middelvandftand, famt hvorledes Veftelven eller Ren- 

 den bag Oerne faae ud ved Underfdgelfen. Det vil 

 formeentlig være nyttigt at tilftoppe Renderne norden- 

 og fdndenfor Holmen, *) faa at den famlede Vand- 

 mængde kunde pasfere Hovedldbet og bevirke de der 

 liggende blinde Grundes Bortfpiisning; men derhos 

 bor den Jtorfte Opmærkfomhed henvendes paa Bred- 

 derne af Holmen og Skaarerfanden, thi de forftyrres 

 haftigere end de ere oplagte, og hyppige Forandrin- 

 ger i Dybet, der linde Sted ved alle Underflcjæringer 

 og et let bevægeligt Material, flcade ofte betydeligt 

 en Flodfart. 



Fra Kaabeberget indtil Sollihagen har man næ- 

 ften allevegne Fjeldbred, og derfor Grund nok til at 

 6'nft.e Elvdybets beftandige Gang ved denne Side; 

 ved fidite Plads træder derimod en lang Forftrand 

 ud, paa hvilken en liden Deel var blottet ved Un- 

 derfogelfen. Ved Skaarerfanden trækker Forftran- 

 den fig tilbage til Bredden; Leerbakkerne eller Bred- 

 den i Flomtiden ligge bagenfor Oerne. 



Er anfat i Oyerflaget. 



