Undersogelse over Vormen og Glomraen. 115 



Strax nordenfor Fedtfund er en Steenuur paa Forftran- 

 den kaldet Garderuren^ en anden, Ouren, ligger næ- 

 ften i Midten af Elven. Af den forfte fees en bety- 

 delig Deei i de lavefte Vandftande, og dens ufynlige, 

 fydefter gaaende Grund ftrækker fig til Vilbergaafen; 

 Ouren derimod vifer kun enkelte Stene, men foraar- 

 fa^er dog en Deling af Stromraen» I Lobet mellem 

 begge Steenurer bor en Deel til Hinder for Seilladfen 

 liggende Stene borttages» *) og Garderuren forfynes 

 med Mærke. Dybet gaaer nu paa Oftfiden indtii 

 Sundfkjæret, men kafter fig her atter til det veftre 

 Land, langs hvilket det pasferer indtii det ved Lund 

 fores mere til Midten af Flodleiet. Fra Sundfkjæret 

 til Slutningen af Elvftykket er Forftranden langt ud- 

 gaaende med Grunde for de lavefte Vandftande og af 

 famme leer- og fandblandede Masfe fom ovenfor, dog 

 er Hofsfanden mere reen Sand» Denne Forftrand 

 burde vedligeholdes i nærværende Tilftand og hvad 

 der er fynligt af famme dækkes forfvarligen, hvorfor 

 Grunde angives i næfte Elvdeel. Ved Veftfiden er 

 ikke Forftranden, men den udftikkende dybe Grund 

 fra Lund og nedover betydelig, men den forfte bur- 

 de dog dækkes mod Indbrud. Ved Underfdgelfen 

 llog Loddet paa en flad Klippe, fom falder i Slutnin- 

 gen af Elvftykket, og bor have et Mærke for de la- 

 vefte Vandftande. 



Paa et lidet Stykke nær ved nordre Holter vifte 

 den oftre Bred, fra Begyndelfen indtii Frogftad, al- 

 levegne Fjeld med Leerlag paa Hoiderne; fra Frog- 

 ftad til Vahisevjen var Bredden for Underfogelfen 

 Forfandinger, Hovedbredden derimod Fjeld. Hvad 



*) Anfort i Overflaget; dette er og Tilfældet med Maer- 

 kerne paa Garderuren. 



8* 



