Undersogelse over Vormen og Glommen. 121 



fandingerne ei allene hængte fig falt ved Hovedbred- 

 derne, men og at der dannedes ftorre og mindre Oer 

 med ftorre eller mindre Ldb meilem fig» Vi fee den- 

 ne hele Elvdeel beftaaende af begge Slags Oplæg- 

 ninger; faaledes er Rudsholmen og Veftvolden Fort- 

 fættelfe af Hovedelvens veftre Affætninger til det fa- 

 ite Land; Hoffsfand en og hele den oftre Strand af de 

 paa denne Side. GjeitevjeJ anden og Relingsoe fkylde 

 derimod mere Nit- og Leerelvene, fom til alle Tider 

 bringe en Mængde Material, deres Tilværelfe. Men 

 Glommen aflagde næften allene de ftorre Oer Elver- 

 6en y Jushouafanden, Ku/anden, Jorholmen, Raaskol- 

 men famt Elver/anden, og beholdt meilem atle disfe 

 fin Gang med en meget formindftet Strdmhaftighed 

 i Hovedldbene. Man feer ftrax i Begyndelfen af 

 Elvftykket Floden fpærret af en dyb Grund, og Far- 

 toier, fom ftikke over 2 Fod dybt, kunne i lavefte 

 Vandftand ikke pasfere her. Denne Grund hidrorer 

 fynlig fra en endnu ftedfindende Forandring i Strdmftre- 

 gen og af at Dybet, fom forhen har gaaet mere paa den 

 oftre Side, nu derimod kaftcr fig mere til den veftre 

 Bred og aflægger aarlig mere og mere Material paa 

 Hoffs/anden, hvis forrefte Strand netop var fynlig ved 

 Underfdgelfen. Fortfæltes denne Operation og Bred- 

 derne af Merdrumsftranden etc. forblive nogenlunde 

 ubefltaarne, faa kunde man vente, at Dybet paa det- 

 te Sted fnart vilde fordges ; men faadant bor ikke reg- 

 nes paa, thi en liden Omftæudighed er iftand til at- 

 ter at fore Strdmftregen tilbage og tilintetgjdre Op- 

 lægningen paa Hoffsfandem Konften bor derfor kom- 

 me Naturen til Hjelp med en Garnering af det Yder- 

 fte af fidftnævnte Sand til Auguft Maaneds eller Mid- 

 delvandftand, tilligemed de fornddne Sikkerhedsmid-» 



