Undersogelse over Vormen og Glommen. 139 



hvilke de nordlige, naar de pludfelig komme glen- 

 nem Glommens Dal, gjdre megen Stdi og Bragen. 

 Der opftaaer da ligefom og ved lydlige Vinde en 

 temmelig hoi og krap Sdgang. Med nogenlunde 

 fordeelagtig Bor, kan Seiladfen fkee opad til Bings- 

 fosfen, endfkjondt Vinden altid er fvagere ovenfor de 

 flore Oer og Strdmmen jraod. Men ovenfor det 

 nævnte Vandfald igjennem Glommen og Vormen 

 indtræffer fjelden faa flærke Vinde om Sommeren, at 

 nian kan pasfere de flere Snevrer, hvor Våndet lober 

 med foroget Slrdmhafiighed. Skulde altlaa en Flod- 

 fart komme i Stand gjennem Vanddraget, faa er den 

 aldeles uhenfigtsmæsfig indrettet, naar ikke mekanifke 

 Kræfter bringe Baadene opigjennem hele Floden j og 

 da Anlægget af Trækveie langs Flodbredden er ugjdr» 

 ligt, formedelft de mange Beininger, flore Forfirande 

 og flere andre Aarfager, faa bliver altid den lettede 

 Transportmaade den med Dampfartdier, der toge 6-8 

 Laftdragere eller ladede Baade paa Slæbetoug og 

 forte dem til deres Beftemmelfesfteder. Virkekred* 

 fen for flige Farlo'ier blev, naar Relingsfund var Af- 

 fartspunkt, hele Oieren, Storelven til Næs, Formen 

 famt Mjdfen til Lillehammer i Faaberg med alle de 

 Kyfter, fom findes paa denne Strækning af henved 

 20 Mile. 



Og længere ned end Oieren kan man neppe 

 tænke fig Muligheden af en Vanddragets Farbar* 

 gjorelfe, thi i den hele Trakt fra Morkfosfen indtil 

 2 a 3 Mile nedenfor er Elven aldeles ufkikket til 

 nogenfomhelft Indretning for Seillads, Det ene Fos- 

 fefald afldfer det andet, Bredderne ere hoie og fleile 

 og Terrainet i det Hele tåget faa gjennemfkaaret, at 

 man for at forbinde Oieren med den Fiodegn, hvor 



