Undersogelae over Vormen og Glommen. 153 



gevandet lit rette Dyb, fom ved Gaarden Sæter er 

 paa det ftorfte eller 60 til 70, Fod Bredderne ere 

 alleveene Fjeld og af Evjerne er kun den fornævnte 

 mærkelig; der drives i en nedlobende Bæk et lidet 

 Qværnebrug. I Rambergbugten paa famme Side lig- 

 ger en Lændfe, og fra Hoiden gaaer en Rende ned 

 i Bugfen, hvori det Tommer, fom hugges ovenfor, 

 lober ned t 



Mingevandets Dyb bliver gjennem No. 32 min- 

 • dre nedad mod Tro/ken*, der findes forreften intet 

 andet at mærke paa dette Stykke, end at Bredderne 

 ere Fjeld med Stene foran fig. 



Tro/ken, en uhyre Steenuur, fom adfkiller Minge- 

 vandet fra Isnæsfjorden, er overfvommet i Flomtiden, 

 men har ved lavefte Vand kun en Bæk til Forbin- 

 delfe mellem begge. Den 9de Oktober 1824 var Vån- 

 det allerede begyndt at lobe nordefter gjennem Min- 

 gevandet, hvortil Aarfagen forhen er omtalt. 



I den Deel af Isnæstjorden, fom horte til Under- 

 fdgelfen, er Dybet paa det Slorfte 80 til 100 Fod 

 ved lavefte Vandftand ; det aftager mod Grotet. Bred- 

 derne ere i dette Stykke af Fjorden paa Oft- og Nord- 

 fiden Fjeld med Steenuur paa Forftranden; paa Veltfiden 

 ved Gaarden Isnæs er Hovedbredden Leer og For* 

 ftranden belagt med Stene. Ved Grotet lindes 2de 

 fmaae Lændfer, fom indtage det Tommer der fra Lin- 

 nehoels Lændfe flodes ned gjennem Mingevandet og 

 gaaer til Aagaardselven. 



Denne Elv begynder ved Grotet og er Aflob 

 for det Vand, fom i Flomtiden trykkes fra Glommen 

 ind i Isnæsfjorden. I de lavere Vaiulftande gaaer 

 blot en liden Bæk paa det Sted, hvor Grctefofs er 

 aniort, gjennem de her liggende Steenure, derimod 



