I. 

 Nález iBonosomu u ssavců. 



Od F. Vejdovského. 



(S obrázkem v textu.) 

 Předloženo v sezení dne 22. ledna 1909. 



V theorii o individualitě chroniosomů hrají důležitou úlohu 

 heterochromosorny. Jsou to chromatioová tělíska uváděná podružnými 

 názvy a dosud není shody mezi různými autory o jednotném názvo- 

 sloví těchto podstatných součástí jader buněčných. Největších vyhlídek 

 na rozeznávání různých tvarů chromosomů má návrh MoNTGOMERY-HoJenž 

 rozeznává: 1. Autos omy, t. j. obyčejné chromosomy, jež namnoze 

 ve stejných tvarech a velikostech jsou v buňkách přítomny, avšak 

 také, jako u hmyzů, v různých velikostech po párech jsou v jádrech 

 rozděleny. 2. Allosomy, t. j. chromosomy, jež se liší od přede- 

 šlých svým tvarem, velikostí i způsobem zbarvení po železitém hae- 

 matoxylinu a jiných barvivech. Mezi nimi rozeznává Montgomery: 

 a) Monosomy, totiž allosomy, vždy po jednom, tudíž nepárovitě mezi 

 ostatními autosomy vystupující. Ony jsou nejdéle známy a různě označeny, 

 jako akcesBorní chromosomy (McClung), aneb heterotropické chro- 

 mosomy (Wilson) atd. b) Idio chromosomy (Wilson) páro vitě v já- 

 drech přítomné, od Montgomeryho jako chromatinové nucleoly, od 

 Wilsona jako idiochromosomy a m-chromosomy označované. 



Zvláštní pozornost věnovali heterochromosomům oni badatelé, 

 kteří vyšetřovali spermiogenesi hmyzů, neboí jmenovitě zde objevují 

 se pozoruhodné útvary chromatické, zvláště u Hemipter a Orthopter. 

 Jinak také zjištěny byly allosomy ve spermatogenesi brouků a mo- 

 týlů, Montgomery (1905) a Berry (1906) dokázali je u Arachnidů 

 Blackmann a Medes mají za to, že poznali allosomy u myriapodů a 



Věstník král. české spol. nauk. Třída II. i 



