Příspěvky k anatomii a histologii Nematomorph- 7 



U rodu G. montenegrinus jest cuticula hladká, zdánlivě bez areol. 

 Zkoumáme-li cuticulu na plošných praeparatech glycerinových, pozo- 

 rujeme v ní nejprve světlá místa, která jsme již při pozorování celého 

 těla viděli. Jsou to místa okrouhlá, kde cuticula jest průsvitnější. 

 Nejhustěji rozseta jsou v kloakální partii u samečka. U samičky 

 jsou velmi řídká. Na přídě těla samecka viděli jsme dva laterální 

 světlé pásy. Tyto jeví se nám na glycerinových praeparatech jako 

 místa zcela průsvitná, hnědého barviva, které všechna ostatní cuticula 

 obsahuje, zbavená. Jemnější struktura cuticuly je zde však táž jako 

 v jiných partiích. Pozorujeme-li cuticulu v nejvrchnější vrstvě, spa- 

 tříme polygonální areoly velmi pravidelně k sobě se řadící (Tab. r 

 obr. 1., ar). Tyto však jsou velmi nízké a na vnější stranu málo 

 differencované, takže jich na příčných řezech nenalézáme. Jich hmota 

 nebarví se temně haematoxylinem, jak spatřujeme to u druhů G. 

 preslii a G. tolosanus. Při nižším postavení tubu spatříme, že pro- 

 bíhají cuticulou světlé pásy, které rozdělují cuticulu v políčka koso- 

 čtvercová a celá cuticula jest protkána ve směru těchto pásů hustě 

 vedle sebe položenými vlákny, která se kříží. Tyto poměry popsány 

 byly u všech téměř známých druhů. Jest to struktura vláknité cuticuly, 

 která objevuje se u všech druhů stejně. Při bedlivém pozorování 

 nalézáme ještě v cuticule křížkovité útvary — známé to vyúsťování 

 pórů (p). Všechny tyto popisované útvary nacházíme v cuticule sa- 

 mečků i samičky po celé délce těla. Zajímavé složení cuticuly podává 

 nám obr. 2. Jest to část cuticuly z podélného řezu kloakální partií 

 od G. montenegrinus tf. Výkres zhotoven dle praeparatu zbarveného 

 haematoxylinem dle Delafielda a dobarveného Orange G. Cuticula 

 přijala zde velmi málo barvy, toliko vnější, homogenní cuticula (hmc) 

 jest intensivně modře zbarvena a pokryta na vnější straně hyalinní 

 vrstvou (lile). Za to ale vystupují zde velmi pěkně světlá místa cu- 

 ticuly jevící se z plochy co okrouhlá neb oválná okénka a vrstevnaté 

 složení cuticuly. Pozorujeme, že jsou zde vrstvy dvojího řádu. Světlé 

 střídají se pravidelně s temnými. Temné vrstvy jsou však zase dvojí. 

 Jedny jsou po celé délce temné, jiné však vždy tam, kde vlna homo- 

 genní cuticuly tvoří důl světlejší, takže povstávají světlejší pásky napříč 

 cuticulou. Průřezy vláken jevící se jinde co černé tečky nejsou zde 

 zbarveny. 



Na přídě u G. montenegrinus jest cuticula neobyčejně tenká, za 

 to ale vystupuje zde více do popředí svrchní hyalinní cuticula (Tab., 

 obr. 9.), která jest zde úplně průhledná. To souvisí patrně se smys- 

 lovou funkcí vysoké hypodermis v této partii. Homogenní cuticula 



