Příspěvky k anatomii a histologii Xematomorph. 9 



dospělém hlístu nelze již takových kanálků nalézti, z čehož plyne, 

 že fungují jen v mladých stadiích. 



U dospělého Gordia jest hypodermis zcela jinak upravena, 

 představujíc v přední a zadní části pravý epithel, po celé pak délce 

 těla rnatrix s roztroušenými jádry (subcuticula některých autorů). 

 Tato jest u všech druhů stejně vysoká. Montgomert (1903) rozdě- 

 luje veškeré buùky hypodermální na „cuticular cells, gland cells and 

 nervous éléments". 



Buňky cuticulární (dle Rauthera „Deckzellen") přítomny jsou 

 v hypodermis po celé délce těla. V mladých stadiích produkují cu- 

 ticulu a spojují tuto s vrstvou podélných svalu. V přední a zadní 

 partii těla jsou buňky ty kubické, neb válcovité, v ostatních částech těla 

 jsou sploštilé. Tam, kde připíná se páska nervová k hypodermis, jsou 

 buňky vyšší. Struktura plasmy jest ve vysokých buňkách vždy vlák- 

 nitá, v plochých homogenní neb zrnitá (Tab., obr. 15 — 18, 23 — 25, h). 

 Ovšem nutno tu počítati vždy s působením reagencií. Vysoké buňky 

 hypodermální v přední a zadní partii těla jsou vystrojeny silnými 

 podpůrnými fibrillami podél buňky se táhnoucími a cuticulu se svaly 

 spojujícími. Fibrilly tyto popisuje též Rauther (1905). Já pozoroval 

 jsem je hlavně v přídě u dospělého druhu G. preslii a shledal jsem, 

 že vyskytují se nejvíce na periferii buňky (Tab., obr. 4 — 6). 



Vedle toho spatřujeme tam též nervové elementy, kol nichž 

 nalézá se hyalinní plasma ovroubena též fibrillami (Tab., obr. 4 nel). 

 Podobné fibrilly nalézáme též v buňkách u G. montenegrinus (Tab., 

 •obr. 9 h). Dle Rauthera (1905) zůstávají mezi takovýmito krycími buň- 

 kami volné prostory. Já pozoroval jsem, jak na obr. 9. vykresleno 

 mezi buňkami hypodermálními roztroušené úzké buňky s hyalinní 

 plasmou patrně íunkci smyslovou vykonávající. O smyslových buň- 

 kách a nervových elementech v hypodermis pojednám v oddílu o ner- 

 vové soustavě. 



IV. Svalstvo. 



Těsně pod hypodermis uloženo jest podélné svalstvo v podobě 

 tenkých lamell hustě vedle sebe, kolmo na hypodermis stojících, jichž 

 podélná osa jest paralelní s podélnou osou zvířete (Tab., obr. 15, 16, 

 22, 24, 25, sv). Hlavní zásluhu o poznání těchto elementů svalo- 

 vých u Gordiů má Grexacher (1869) a po něm Vejdovský (1886. 

 1894), jenž objevil jádra ve svalech a podrobně pojednává o vývoji 

 podélného svalstva. Dle jeho přesných pozorování na velmi mladých 

 stadiích vzniká svalstvo z epitheliální vrstvy, která jest produktem 



