10 VII. Jan Svábeník: 



mesoblasta, podobně jako nad ní spočívající vrstva, z níž povstává 

 buněčné pletivo primární dutinu tělní vyplňující — parenchym, jak 

 od většiny autorů jest nazýváno. Ve starším stadiu G. preslii r 

 kde mohla již muskulatura fungovati, nalezl Vejdovský „das bisher 

 nicht differenzierte Muskelepithel nur im hinteren Körper als ver- 

 schieden hohe, zwischen die Hypodermis- und Peritonealzellen ge- 

 stellte Zellen, deren Kerne sich intensiv roth färben (Fig. 54)". Já 

 pozoruje svalstvo samičky, kterou jsem ve škvoru nalezl, zjistil jsem 

 podobný svalový epithel na přídě i v zadních partiích. Plasma buněk 

 tuto nakupených jeu některých velmi jasná, u jiuých temnější a obsa- 

 huje černá zrnéčka v sítě rozestavená — snad přetrhané podpůrné 

 fibrilly. Jádra vystupují zde velmi intensivně a chromatin jejich na- 

 hromaděn jest hlavně na periferii podobně jako u dospělých buněk 

 svalových. Vejdovský věnuje dále svoji pozornost vývoji stažitelné 

 hmoty, která obklopuje celou buňku na straně do dutiny tělní obrá- 

 cené. 



U dospělých forem jest stažitelná hmota přítomna v podobě 

 fibrill stažitelných po celém povrchu buňky těsné vedle sebe rozlo- 

 žených. Jich průřez jeví se na praeparatech železitým haematoxylinem 

 barvených jako černé tečky. Co se týče rozložení kontraktilní hmoty, 

 tu praví Rohde (1892), že .kontraktilní obal jest do nitra otevřen, 

 proti subcuticule uzavřen, Vejdovský (1894), že jest na venek otevřen 

 a Moxtgomert (1903) praví, že jest toliko ve střední části buňky na 

 vnitřní i vnější stranu otevřen a na obou koncích dokola uzavřen. Já 

 konal jsem pozorování na svalech druhu G. montenegrinus a shledal 

 jsem, že jest zde více případů, kde kontraktilní hmota rozkládá se 

 kol dokola celé buňky. Nicméně konstatoval jsem též časté případy 

 jak otevření do nitra, tak také otevření na vnější stranu, takže nelze 

 zde dokazovati způsob jeden a popírati druhý. Nápadnějším jest 

 utváření se kontraktilního obalu u druhu G. tolosanus a G. a finis- 

 Zde zvláště u samiček shledáváme, že téměř každá buňka svalová má 

 kontraktilní obal uprostřed na vnitřní i vnější stranu otevřený, ale 

 konce jsou kol dokola uzavřeny, jak to popisuje Mostgomery. Po- 

 dobné poměry platí též pro druh G. preslii. 



Sarkoplasma, uzavřená kontraktilní substancí, jest u druhu G. 

 montenegrinus homogenní a hyalinní a podobně jako u jiných druhů 

 složená z alveolek paralelně uložených. 



V sarkoplasmě uloženo jest Vejdovským r. 1886 objevené jádro 

 neobyčejně dlouhé u mnohých druhů chromatinem chudé ; chromatin 

 jest zde přítomen hlavně na periferii. To platí pro známé druhy : G. 



