Příspěvky k anatomii a histologii Nematomorph. 1 1 



tolosanus, G. preslii a G. affinis, kde jádro jest podoby hůlkovité. 

 U druhu G. montenegrinus jest jádro smáčklé v destičku při vnitřní 

 straně tlustší (Tab., obr. 24.), takže kolmé průřezy jsou podoby klí- 

 novité, jichž protažený hrot zasahá často až ku vnější periferii svalové 

 buňky podoben jsa fibrille (Tab., obr. 25.). Jádra tato jsou chroma- 

 tinem velmi bohatá, představujíce vlastně homogenní chromatin. 



Mezi jednotlivými buňkami svalovými nachází se intermuskulární 

 substance, jak ji popisuje Montgomery (1903) : „It is a dense sub- 

 stance of a différent chemical nature from the contractile zone of the 

 muscle cells, and contains sparsely vacuoles with deep-staining roun- 

 ded bodies in them, perhaps degenerated nuclei." U druhu G. mon- 

 tenegrinus není však v této substanci ani roztroušených vacuol ani 

 intensivně se barvících tělísek. Jest to homogenní hmota stejně se cho- 

 vající jako základní hmota parenchymu (Grundsubstanz), od něhož 

 jest oddělena jemnou blankou. 



Mimo podélnou muskulaturu vyskytuje se ještě u samečka sval- 

 stvo dorsoventrální v krajině kloakální. Podobná vlákna svalová po- 

 pisuje Montg03ieet u Paragordius varius též v přídě, ale tato se 

 u našich druhů nevyskytují. Svalstvu kloakálnímu nebyla od dřívějších 

 autorů věnována taková pozornost jako svalstvu podélnému. Úprava 

 svalů těch jest pro jednotlivé druhy charakteristickou. U G. tolosanus 

 byly správně popsány Vejdovským (1886). U G. preslii jsou přítomny 

 v podobě 4 svazků, z nichž 2 shora, 2 zdola se na spermatoduct 

 připínají (Tab., obr. 16. Je sv). Mimo to jsou mezi hořejšími dvěma 

 svazečky roztroušena, jednotlivá vlákna svalová stejně jako svazečky 

 upevněná na vnější straně na kompaktní v této partii parenchym a 

 na vnitřní straně jednak na okružní svalstvo kol spermatoductu 

 jednak na kloaku. To platí též pro druh G. montenegrinus (Tab., 

 obr. 25., h sv), kde jsou vlákna svalová paprsčitě kol spermatoductu 

 rozestavena, netvoříce žádných zvláštních svazků. Na kolmém průřezu 

 jest viděti, že vlákna tato nejsou namnoze oblá, nýbrž v hrany vy- 

 bíhající (obr. 23., h sv) (asi vlivem fixace). Ohraničena jsou vrstvičkou 

 stažitelné hmoty a uvnitř nachází se homogenní plasma s jádrem, 

 O funkci těchto svalů pojednám při popisování orgánů, jimž slouží. 



O vývoji podélného svalstva jsem se již zmínil. Není pochyby 

 o tom, že svalstvo toto povstalo z epitheliální vrstvy; o kloakálním 

 svalstvu však dlužno souditi jinak. Zde nacházíme skutečně, jak též 

 Ralther (1905) správně pozoroval, všechny možné přechody od 

 úzkých buněk parenchymatických ku protáhlým svalovým vláknům 

 a možno tedy za to míti, že jsou parenchymatického původu. 



