22 VII. Jan Svábeník: 



und einen Ausführungsgang, welcher gewiss mit der Speiseröhre kommuni- 

 ciert." 



Žláza tato jest zbytkem z larválního stadia. Mimo to již ve své 

 „Morphologie der Gordiiden" (1886) zmiňuje se o jednobuněčných 

 drobných žlázkách v zažívací rouře : 



„Die Drüsenzellen des Darmes scheiden eine homogene, diffus sich fär- 

 bende Flüssigkeit aus, mit der ich vornehmlich den Darm der Männchen von 

 Gordius tolosanus ganz erfüllt fand. Einzelne Zellen modificiren sich that- 

 sächlich zu grossen, kugeligen, mit homogenem Inhalte erfüllten einzelligen 

 Drüsen." 



Těmto podobají se žlázky našeho druhu G. af finis. Raother 

 (1905) zmiňuje se též o sekretorické činnosti zažívací roury, ale jen 

 u normálních buněk, zvláště nedifferencovaných. 



Každá buňka oesophagealní u G. a/finis představuje nám jedno- 

 buněčnou žlázku (Tab., obr. 1, oes). Jádro zatlačeno jest se zbytkem 

 plasmy na vnější okraj buňky a celá prostora buněčná vyplněna jest 

 hustým sekretem, haematoxylinem temně se barvícím, který vyprazd- 

 ňován jest patrně do lumina oesophagu. Vnitřní okraj buněk žlazna- 

 tých jest temně granulován. V luminu zažívací roury jsem však 

 sekretu toho nikde nenašel. Za oesophagem nalézá se zažívací roura 

 podobně jak ji u jiných druhů (na př. u G. tolosanus) spatřujeme. 

 Zažívací roura jest kol dokola stažitelnými vlákny svalovými, jak je 

 Vejdovský (1894) i jiní popisují a ústí zcela normálním způsobem do 

 kloaky. Velmi jasně vystupuje cuticularní obal zažívací roury umladé 

 samičky G. tolosanus (obr. v textu 4, a — d). U žádného z druhů 

 mnou zkoumaných nenašel jsem Raotherem (1905) popisovaných a 

 kreslených brv na vnitřní straně zažívací roury. 



U druhu G. montenegrinus jest zažívací roura značně degenero- 

 vána. Degeneraci zažívacího apparátu u Gordiidů pozoroval již Gre- 

 nacher a výzkumy jeho vedly jej k tomuto úsudku: 



„Die Gordien besitzen, so lange sie parasitisch leben, eine deutliche Mund- 

 öffnung, die mit einem deutlichen, mit Epithel auskleideten Darmkanal in direkter 

 Verbindung steht . . . Um die Zeit der Auswanderung aber, oder doch kurz nach 

 Beginn des Freilebens, scheint bei Allen die Mundöffnung mehr oder weniger zu 

 obliteriren, so dass man oft nur noch Spuren davon sieht, oder auch diese ver- 

 misst; der vorderste Theil des Darmkanales scheint zu atrophiren, und der Raum, 

 den er vorher einnahm, wird von dem umgebenden Zellgewebe eingenommen." 



Podobně vyjadřuje se též Villot: 



„Il n'existe plus, en effet, ni bouche, ni oesophage. L'intestine refoulé par 

 le développement des organes génitaux, s'est appliqué contre le système nerveux 

 central atd tt 



Mladí Gordiidi mají však zažívací rouru s těmito částmi: 



