Příspěvky k anatomii a histologii Nematomorph. 23 



„1. une ouverture buccal, 2. une cavité pharyngienne, 3. une intestin pro- 

 prement dit, séparé du pharynx par une sorte de rétrécissement qui représente 

 l'oesophage." 



Též Rauther (1905) popisuje zažívací rouru G. aquaticus jako 

 značně degenerovanou. 



U G. montenegrinus jest zažívací roura téměř úplně dege- 

 nerována. Na některých exemplářích zachována byla chitinem vylo- 

 žená ústa, u většiny však úplně scházela. Oesophagus scházel pravi- 

 delně docela a střevo objevuje se po celé délce velmi degenerováno 

 (Tab., obr. 24, int) a praesentuje se nám na příčném řezu co jedna 

 buňka otvorem provrtaná. Zajímavé jest, kterak všude objevuje se tato 

 zažívací roura upevněna na výběžku kompaktního parenchymu, který 

 rozložen jest kol nervové pásky, zatím co u ostatních známých druhů 

 volně spočívá v dutině periintestinální. V zadních partiích jest střevo 

 zcela normálního tvaru (Tab. obr. 25) a ústí u <$ do kloaky, a u 9 

 pak na dorsální straně do atria. O této zvláštnosti pojednám ještě 

 v kapitole o atriu. 



Pozorujeme-li stupeň degenerace, v jakém se zažívací roura 

 u jednotlivých druhů nalézá, tu shledáme, že nejdokonaleji vyvinuta 

 bývá u druhu G.preslii, jak ji Vejdovský ve své prvé práci popsal. Vedle 

 tohoto druhu stojí hned G. affinis též s dokonalou zažívací rourou a 

 G. tolosanus, jemu velice příbuzný druh. U druhu pak G. montene- 

 grinus a dle Rauthera též u G. aquaticus bývá zažívací roura pra- 

 videlně úplně degenerována. 



VIL Pohlavní orgány. 



Strunovci jsou, jak známo, odděleného pohlaví. Samečků vysky- 

 tuje se vždy větší počet. Jak jsem se již zmínil, sbíral jsem druh G. 

 tolosanus ve velikém počtu v létě roku 1908 v potoce Modřanském 

 u Prahy, zde pak vždy na jednu samičku připadalo nejméně 5 sa- 

 mečků. V materiále druhu G. montenegrinus bylo asi 30 samečků a 

 jedna samička. Převahu samečků nad samičkami dosvědčuje též Vej- 

 dovský (1886), jenž mezi 16 exempláři druhu G. tolosanus našel 

 11 samečků a 5 samiček, mezi 17 exempláři druhu G. preslii 10 sa- 

 mečků a 7 samiček. Mimo to dostalo se jmenovanému autoru 67 

 exemplářů, z nicbž bylo 40 samečků a 27 samiček. Převaha samečků 

 nad samičkami jest z těchto čísel patrná. O sexuelních charakterech 

 vnějších bylo již zmíněno. Samečkové bývají zpravidla delší, ale štíh- 

 lejší než samičky. Nejnápadnějším zevním charakterem jest rozpoltěný 



