24 VII. Jan Svábeník: 



zadní konec samečka, kdežto u samičky jest zadní konec bud! jen 

 mělkou rýhou rozdělen neb docela zakulacen. 



Morfologie pohlavních orgánů byla teprve v poslední době Vej- 

 doyskýh (1894) správně vyložena. Do té doby byly zkoumány hlavně 

 dospělé formy a to ještě v různých stupních zralosti pohlavních pro- 

 duktů, následkem čehož bylo těžko dosíci souhlasu v jednotném po- 

 jímání netoliko jednotlivých orgánů, ale též v různých pojmech vě- 

 decké terminologie pro tyto orgány. Proto základ pro správné pojetí 

 vývoje pohlavních elementů jest nám čerpati z posledního spisu Vej- 

 dovského. Jmenovaný autor popisuje zde organisaci velmi mladých 

 stadií, jaká dosud nikdo jiný řádně nepopsal, a osvětlil tak dosud 

 těžko vysvětlitelné tvoření se pohlavních elementů u Gordiů. Přes to 

 zůstává dosud nerozhodnuta otázka, kterou si Vejdovský kladl na po- 

 čátku pojednání o pohlavních orgánech ve své Organogenesi : Povstá- 

 vají gonady z elementů mesoblastových anebo mají svůj vlastní základ? 

 Tato otázka musí býti rozřešena embryologicky a to jest právě 

 u Gordiidů partie velmi málo propracovaná. V novější době popsána 

 organisace larev Šepotěvem (1908); uváděti však organisaci larev 

 v souvislost s organisaci dospělého červa jest velmi těžké a proto též 

 nelze se vysloviti o útvaru, jejž Šepotev udává za základy gonad. 



Jak jsem se již ve svém předběžném sdělení zmínil (Svábeník 

 1908), objevují se gonády ve velmi mladých parasitních stadiích 

 u obou pohlaví stejně a to jako roury jednoduchým zárodečným epi- 

 thelem vyložené. Fakt tento osvětlen hlavně Vejdovským (1897). Samčí 

 gonady nedoznávají v dalším vývoji valných změn, kdežto samicí roz- 

 vojem svým působí na změnu organisace, zvláště že zatlačují původní 

 dutinu tělesnou. Pro jednoduchost vyložím nejprve orgány samčí. 



Gonady samčí. 



Samčí pohlavní orgány jsou mnohem jednodušší než samicí, ač 

 zcela homologické s nimi, představujíce nám v prvých stadiích vývoje 

 roury vyložené pohlavním epithelem podobně jako gonady samicí. 

 Velmi důležitá sdělení pro vývoj samčích gonad podává nám Vej- 

 dovský (1894), jenž pozoroval zárodečný epithel v prvém stadiu tvo- 

 ření spermatogonií : 



„Etwa in dem ersten Drittel des Körpers fand ich das echte männliche 

 Geschlechtsepithel, welches die innere Fläche der beschriebenen Röhren ausklei- 

 dete. Weiter nach hinten fehlte dieses Geschlechtsepithel, hier sammeln sich nur 

 die weiteren Entwicklungsstadien der Spermatozoen." 



Že se jedná o pravý zárodečný epithel, o tom není pochyby. 

 Jádra buněk zárodečný epithel skládajících jsou menší než jádra 



