28 VII. Jan Svábeník: 



způsobem míti za to, že by to byl zbytek pohlavního epithelu, vždyť 

 oba spermatoducty přikládají se ku spermatovým rourám zcela samo- 

 statně na břišní straně, zatím co obě roury pokračují ještě dále do 

 zádi, kde slepě končí. Na to poukazují též velmi zřetelně odlišné po- 

 měry spermatoductu u G. preslii. Jak bylo vyloženo, jest zde sper- 

 matoduct toliko jediný, střední, který přikládá se ku spojce sperma- 

 tových rour, které pokračují ještě dále do zádi podobně jako u jiných 

 druhů. O nálevkovitém zakončení spermatoductu nelze zde rovněž 

 mluviti. Přes to zdá se nám, že zakončení spermatoductu ve sperma- 

 tových rourách jest neurčité a nelze se též o něm přesně vyjádřiti. 



Z těchto pozorování plyne, že spermatoduct není homologickým 

 útvarem oviductů u samiček, které vyskytují se vždy dva i u G. preslii 

 a jeví se nám jako pokračování zárodečného epithelu, jehož zbytky 

 se u všech samiček v zadních partiích nacházejí. Na spermatoduct 

 samečků u Gordiaceí nutno pohlížeti vždy jako na vychlípeninu kloaky — 

 orgán tedy vůči zárodečnému epithelu úplně cizorodý. 



Epithel spermatoductu jest dle Rauthera (1904, 1905) na vnitřní 

 straně obrven. Této otázce věnoval jsem též velkou pozornost, nepo- 

 dařilo se mi však ani na podélných řezech, kdy obdržel jsem téměř 

 celý spermatoduct středem prořízly, ani stopy po nějakém obrvení 

 z žádného druhu nalézti a musím tedy toto pozorování Rautherovo 

 za úplně nesprávné prohlásiti. 



Poslední částí mužského pohlavního apparatu u Gordiů jest pravá 

 kloaka. Do ní vstupuje na dorsální straně zažívací roura, laterálně 

 pak u druhů G. tolosanus a G. montenegrinus oba spermatoducty. 

 U druhu G. preslii vstupuje do ní jeden spermatoduct na břišní me- 

 diální straně. Jako pravá kloaka popsán orgán tento již Vejdovským 

 (1886): 



„Es ist ein flaschenförmiges Organ, durch, paarig angeordnete Retraktoren 

 an der Bauch- und Rückenfläche des Leibesschlauches befestigt. Es besteht aus 

 schönen Epitheizellen mit intensiv sich mit Pikrokarmin färbenden spindelför- 

 migen Kernen. Der Endtheil dieser Kloake stülpt sich bei der Begattung aus und 

 stellt eine Art „Bursa copulatrix" vor." 



U druhu G. montenegrinus jest samčí kloaka podobně stavěna 

 jak u ostatních druhů. Epithel její jest vysoký, pokrytý na vnitřní 

 straně temné se barvící vrstvou, která vybíhá v silné lalůčky, čnějící 

 do luraina kloaky (Tab., obr. 21, s). Útvary tyto mezi sebou namnoze 

 kommunikují, tvoříce síť. Takto jeví se nám kloaka na praeparatech 

 železitým haematoxylinem barvených. Jiné zjevy spatřujeme na podél- 

 ných řezech zbarvených haematoxylinem dle Ehrlicha a dobarvených 

 Orange G. 



