

Příspěvky k anatomii a histologii Nematomorph. 29 



Kloaka objevuje se nám jako rozšířený konec zažívací roury, 

 epithel její jest dosti vysoký a plasma hrubě vacuolární — známka 

 to žlaznatosti. A skutečně spatřujeme, že kloaka na vnitřní straně po- 

 kryta jest sekretem, který se plasmaticky barví a vyplňuje též ústí 

 kloaky na venek. O žlaznatosti této kloaky není pochyby. Sekret, který 

 epithel kloaky vylučuje, má zajisté důležitou funkci při kopulaci, 

 neboť tvoří pravděpodobně hmotu, která spermata obaluje a při životě 

 udržuje. Na praeparatech barvených železitým haematoxylinem barví se 

 též částečně sekret, takže povlak kloaky činí dojem chitinového obalu. 

 U samečka druhu G. montenegrinus jest tedy přítomna žlaznatá kloaka, 

 která jest homologickým útvarem atria a kloaky u samičky. 



Naproti tomu u našich druhů G. preslii a G. tolosanus jest, jak 

 známo, kloaka samčí vyložena chitinovým povlakem, na němž lze silné 

 ostny a háky konstatovati. Toto zařízení poukazuje k funkci samčí 

 kloaky u zmíněných druhů jako kopulačního apparatu. Této funkci 

 samčí kloaky nasvědčuje též silná muskulatura ze všech stran kloaku 

 obklopující. Zda ovšem také žlaznatá kloaka druhu G. montenegrinus 

 funguje jako kopulační apparat, nelze s určitostí tvrditi. 



Gonady samicí. 



Názvy pro jednotlivé orgány samičího pohlavního apparatu jsou 

 velmi různé. Největšího rozšíření došla terminologie Vejdoyským za- 

 vedená a proto též se jí přidržím. Nejmladší gonady našel Vejdovský 

 (1894) u druhu G. pustulosus a popisuje je takto: 



„Nicht weit hinter der vorderen Bauchstrangsanschwellung findet man 

 röhrenartige Durchschnitte des Keimepithels, welche nach aussen vom mesobla- 

 stischen, in mehreren Lamellen angeordneten Epithel umhüllt sind. Der histo- 

 logische Unterschied zwischen den Keimzellen und deren Umhüllung ist auffallend ; 

 die Kerne der ersteren sind feinkörnig und färben sich weit intensiver als die des 

 Umhüllungsepithels. Je weiter nach hinten, umso bestimmter treten die Zellen 

 des Keimepithels hervor, erlangen aber niemals solche Grösse, wie die männlichen 

 Keimzellen. In weiteren Schnitten nach hinten wird das Lumen der Gonaden 

 voluminöser, nicht aber leer, sondern von den Abkömmlingen der Epithelzellen 

 erfüllt. Es trennen sich nämlich einige Zellen von ihrer Ursprungsstelle los, fallen 

 in das Lumen der Röhre, um hier zu einer körnigen Substanz zu zerfallen, in 

 welcher dann zahlreiche Kerne zerstreut erscheinen." 



Já neměl jsem k disposici tak mladých exemplářů, než u pa- 

 rasitai samičky G. tolosanus, kterou jsem ze škvora vypraeparoval, 

 našel jsem v předních i zadních partiích gonad pravý zárodečný epi- 

 thel, jak jej Vejdovský (1894) vykládá. Rautheb, (1905) zmiňuje se 

 o obrvení gonothelu v kaudální partii, což však já dle svých pozoro- 

 vání musím rozhodně popříti. 



