30 VII. Jan Švábeník: 



Dle všech zkušeností jeví se prvé stopy gonad samicích jako 

 2 paralelně probíhající trubice, obalené vnějším parenchymem. Trubice 

 ty sestávají z epithelu zárodečného a probíhají po celé délce těla po 

 obou stranách medianní čáry tělesné. Epithel tento patrně produkuje 

 velmi záhy mladá vajíčka, která se později nahromaďují v postranních 

 segmentálně vychlípených vacích, kde dospívají a vrací se pak zpět 

 do dutin trubic. Tyto představují pak vaky vaječné neb utery, které 

 vyúsťují zase vzadu do kloaky a na venek. 



Tyto vaky byly pod různými názvy od starších autorů popsány. 

 Meissner (1856) praví: 



„Ein doppelter Eierstockschlauch durchzieht fast die ganze Länge des 

 Thieres, jeder derselben geht nicht weit oberhalb des Zusammenflusses der beiden 

 sie beherbergenden Zellkörperhchlen in eine kurze Tube über, welche beide in 

 einen gemeinsamen Uterus einmünden." 



Grenacher pozoruje již laterálně od oviductu ležící ovaria. Vej- 

 dovský popisuje ve své prvé práci (1886) útvary tyto jako „Eier- 

 sácke", v jichž dutinách spatřuje po snesení pohlavních produktů 

 vlastní vaječníky. 



Po vytvoření se pohlavních elementů regeneruje pohlavní epithel 

 a ovariální roury představují nám nyní uterusy zavěšené na dorsoven- 

 trálním mesenteriu, neboť slouží ku přechování pohlavních produktů. 

 Že uterusy mají vlastní stěny, ukázal poprvé Vejdovský (1888) na 

 str. 205.: 



„Zumal es mir sicherzustellen gelang, dass die Eibehälter ihre eigenen 

 Wandungen haben, welche nach aussen yon den Mesenterien umgeben werden . . . 

 Die dünne Epithelschicht ist der eigentliche histologische Charakter der Eibehälter, 

 welche in dem Zustande, als sie mit grosser Menge der Eier angefüllt sind, be- 

 deutend anschwellen und mittels ihrer Wandungen sich unmittelbar an die Mesen- 

 terien anlegen." 



V této práci popisuje též Vejdovský velmi zevrubně vnikání 

 vajíček z postranních dutin do uterů. 



Když byla snesena vajíčka všecka, zůstávají uterusy, neb vaky 

 vaječné, prázdny, a tu na podélných řezech horizontálních vidíme, jak 

 z epithelu jich vychlipují se do dutiny tělní (schizocoelu) segmentálně 

 za sebou postranní vaky, v nichž dříve vajíčka dorůstala. Nyní jsou 

 to prázdné, z kubického epithelu tvořené diverticule a jeví se jako 

 hroznovité laloky trubic utero vých („grappes ovariens" Villot). Ve 

 skutečnosti jest to tedy segmentální vychlípení trubic samicích, jež 

 jsou homologické s vaky chámovými u samečků. 



Parenchym obklopující utery jest úplně normální, toliko prota- 

 žená jeho jádra barví se velmi intensivně a značně se takto liší od 

 kulatých jader hroznovitých divertikulů. 



