34 



VII. Jan Svábeník: 



40 ii. V centru jest jádro namnoze kulovité, neb také protáhlé, ovální 

 a jinak ve vnějším tvaru se vyskytující. Cistě kulatá jádra měří 10 f*. 

 Jsou hustou šťávou jadernou vyplněna, zrnitou a zdánlivě 2 nucleoly 

 obsahující. 



Jeden z nich jest malé tělísko, barvící se vždy jasněji a vůbec 

 možno říci, že jest acidofilní. (Text. obr. 2, a, w). To jest vlastní nu- 











'-»:*. .'.:-■ 







-.' vv:.-. 





& *&k*?:&ï* :-.:■■■ 



/.••'•■.■.--».■'■i •••: .; .• • .. 



i/ V!-! V^ "^vííí ' 







Obr. 2. Vajíčka drubu <?. montenegrinus] a-f vypuzování vlastníbo nukleolu («) 

 z jádra do plasmy, A 7 zdánlivý nucleolus. Kosak, Immers. l / 12 ; Zeiss, oc. 3. 



cleolus. který se dnes vykládá za produkt assimilace chromatické sub- 

 stance (Vejdovský). Skutečně také, že jest toto tělísko zbytečné, do- 

 kazují přesvědčivě vajíčka v diverti kůlech G. montenegrinus. Ona se 

 barví světle fialově v brazilinu a lze ve velkém množství vajíček vy- 

 stihnouti celý proces, jak jsou tyto nucleoly vyvrhovány do cyto- 

 plasmy, resp. žloutku, kde se úplně, beze stopy resorbují. V text. 

 obr. 2., a vidíme malý nucleol uvnitř jádra, slabým dvůrkem obdaný. 

 V obr. b jest nucleol sblížený ku stěně jádra, V obr. c vidno, jak se 



