Příspěvky k anatomii a histologii Nematomorph. 4'.» 



rour, vajíčka však velkého objemu nabyvší nemohla se v tak úzkých 

 rourách směstnati a byla tedy zatlačena do postranních vychlípenin 

 původní ovariální roury. Že nutno pohlížeti na ovaria jako na po- 

 stranní vychlípeniny gonad — coelomu, ukázal jsem v kapitole pře- 

 dešlé. Pomyslíme-li si nyní, že by po snesení vajíček zůstalo Perito- 

 neum v původní poloze, jakou zaujímalo při dokonale vyvinutých ova- 

 riích, tvoří přitisklé k sobe lamelly dvou sousedních vychlípenin dis- 

 sepimenty a my obdržíme tělo červa uvnitř zřejmě segmentované a 

 vyložené epithelem. Část coelomového epithelu při mesenteriu rozšíří 

 se kol zažívací roury a představuje nám splanchnopleuru, zatím co 

 periferická část vychlípeniny tvoří somatopleuru. Máme zde tedy 

 velmi jasný Dřípad vzniku segmentace tělesné dutiny, jejíž první za- 

 čátky nalézáme v orgánech pohlavních. V diskusích o původu segmen- 

 tace, zda totiž tělo prvotně rozděleno v segmenty vnější, či zda seg- 

 mentace má svůj původ ve vniterném metamerickém uspořádání orgánu, 

 dlužno vždy vycházeti z poměrů u Gordiů poznauých. 



O velmi primitivní soustavě lymphoidní, která nemá ani vlastních 

 stěn, nelze ovšem dlouze uvažovati, ani ve spojení s jinými typy po- 

 dobných soustav ji uváděti. 



Přítomnost primární i sekundární dutiny tělní a základ segmen- 

 tace tělní dutiny jsou nejdůležitější dva znaky, na nichž musí otázka 

 systematického zařazení Nematomorph spočívati. Dle těchto dvou zjevů 

 nutno na Gordiidy pohlížeti jako na první stupeň od Nemathelminthů 

 k Annulatům a zařazujeme tedy Nematomorpha jako samostatnou 

 třídu živočišnou mezi Nemathelminthy a Annulaty. 



Příbuznost Gordiů s Echinoderidy, na kterou na základě po- 

 zorování larev poukazuje Šepotěv, jeví se ve světle Zelinkovy práce 

 velmi pochybnou. Leč o těchto věcech nemožno obšírněji diskutovati, 

 pokud larvový vývoj Gordiů nebude lépe osvětlen, již z toho důvodu, 

 že obšírnější dvě práce, které o embryonálním vývoji byly podány, 

 totiž Montgomeryho a Šepotěvova, nejen že se nedopluují, nýbrž každá 

 svým vlastním směrem se bére. Ovšem ale nutno poznamenati, že 

 Šepotěv, který svou práci r. 1908 uveřejnil, o publikaci Montgomeryho 

 neměl vědomosti, aspoň ji necituje. 



