

O novém rodu Enchytraeidů Hepatogaster z novosibirských ostrovů. 13 



roury až k pharyngu, kde rozdělivše se v několik větví, vlévají přímo 

 sekret, sloužící ku trávení, do zažívací roury. 



Nejnověji řešil tuto otázku R. Hesse (16). Ale nepodařilo se mu 

 nalézti oněch vývodných kanálků, které popisuje Michaelšen. Dle ného 

 vyúsťování děje se intercellulárně v podobě jemných vláken, která nám 

 představují vlastní sekret. 



Co se týče fysiologické funkce soudí R. Hesse následovně: „Der 

 Schlundkopf kann ausgestülpt werden, wie es Vejdövsky bei Ana- 

 chaeta genau beschreibt und ich selbst beobachtete ; der dorsale ver- 

 dickte Rüssentheil stellt den eigentlichen Ausstülpungsapparat dar, der 

 bei der Nahrungsaufnahme die wichtigste Rolle spielt. Somit wäre es 

 sehr möglich, dass die Drüsenabsonderung ein Klebstoff wäre und die 

 Wirkung des Schlundkopfes unterstütze: denn sonst finden sich an 

 diesem keine derartigen Hilfsmittel wie Haken oder Zähne und der- 

 gleichen." 



Poměry septálních žláz u rodu Hepatogaster jsou asi takové: 

 Jako u většiny Enchytraeidů vyskytují se i zde normálně tři páry 

 v IV., V. a VI. segmentu. Prvý pár jest nejmenší a zcela jedno- 

 duchý. Druhý a třetí pár počínají vždy na dorsální straně a odtud se 

 ponenáhlu šíří na stranu ventrální. Ale nikdy neobkličují zúplna celý 

 Oesophagus. 



Oba dva tyto páry jsou složitější a mohutnější a mohou se i ze 

 dvou laloků skládati. Na dorsální straně obyčejně se obě poloviny 

 dotýkají, ale od vlastní dutiny tělní odděleny jsou zřetelnou vrstvou 

 peritoneální. 



Septální žlázy složeny jsou zde z buněk podoby hruškovité; 

 zúženým koncem směřují vždy do středu celého žlaznatého shluku. 

 Každá buöka jest zřejmě povahy žlaznaté, opatřena kulovitým jádrem 

 a jadérkem. Uvnitř buňky nalézáme všude hojnost žlaznatých granu- 

 lací značně velkých, která se silně barví jadernými barvami. Vývodů 

 žláz septálních nemohl jsem vůbec najíti. To, co popisuje Michaels^ 

 a R. Hesse jako přímé vývody žlaznaté, popisováno jest od jiných 

 autorů jako zakončení nervstva sympatického (18), které se strany 

 dorsální od pharyngu přebíhá ponenáhlu na stranu ventrální a tu 

 vchází postupně do prvého, druhého a třetího páru žláz, kde se 

 úplně ztrácí. Zdá se pravděpodobně, že útvary právě popisované ne- 

 jsou žádné vývody, neb pak jistě musily by míti tvar nějakých trubic, 

 vyložených epithelem s brvami a svalstvem, by sekret, ať již jakékoliv 

 konsistence, mohl se posunovati ku předu, jako nalézáme ku př. 

 u spermatoduktů, spermathek atd. Jak jsem ale na svých praepará- 



