14 VIII. Boh. Čejka: 



teth zjistil, jedná se pouze o silné vláknité provazce obalené pouze 

 jemnou blanou, vycházející přímo z nervstva sympatického, které čá- 

 stečně ponořeno jest do pharyngu a jej také innervuje a konečné 

 větve procházejí všemi páry septálních žláz, až v posledním se ztrá- 

 cejí. Též nepodařilo se mně nalézti ani jiných vývodů, které by 

 v podobě kanálků, jaké zobrazuje Michaelsen, vlévaly se do zaží- 

 vací roury, ani pak nemohu se shodovati s vyobrazením R. Hesseho, 

 který kreslí u r. Parenchytraeus literatus, jako by ony větve sympa- 

 tického nervstva teprv vznikaly v septálních žlázách, otáčely se do 

 předu, zde přiložily se k pharyngu, několikráte se rozdělivše v menší 

 větve, sekret dutinami intercellulárními vlévaly do zažívací roury. 

 Zakončení zdánlivého vývodu septálních žláz kreslí R. Hesse zcela 

 správně, neb skutečně nervstvo sympatické vysílá četné větve do 

 pharyngu, ale ony hruštičkovité útvary, které kreslí a vykládá za 

 obarvené kapky sekretu, který prostupuje dutinami intercellulárními 

 do zažívacího traktu, budou snad jen četné kontraktilní fibrilly, které 

 u každého druhu se hojně vyskytují a všemi barvivy silně se barví. 

 Jest to tím pravděpodobnější, neb R. Hesse o obrázku tom praví: 

 „Die Fig. 24 giebt ein naturgetreues durchaus, nicht schematisches 

 Bild davon", a přec ony fibrilly vedle těchto kapek a vláken sekretu 

 do obrázku nezakresluje, ač jistě i u r. Parenchytraeus se vyskytují. 

 Tyto fibrilly končí něco dále od zevní periferie pharyngu v jakési 

 světlé husté zóně plasmatické, jako to kreslí hesse pro kapky sekretu, 

 ale vedle toho spojuje je někde jemnými čárkami se zevní stěnou 

 pharyngu — což má představovat vývody; ale těchto spojek jsem ani 

 při nejsilnějším zvětšení neviděl. 



b) Žlázy zažívací, a) Slinné žlázy. Tyto orgány leží obyčejně hned 

 za vlastním pharyngem. Podoby jsou různé dle jednotlivých rodů. 

 Bud jsou značné vyvinuté a do druhého až třetího stupně dělené, 

 jako tomu jest u r. Fridericia a rozšiřují se jednak do přídy, jednak 

 do zádi a sahají až k VL segm. ; neb jsou značně redukovány s vý- 

 vody dále posunutými až do V. ba i VI. segm. jako u r. Henlea, neb 

 skoro úplně mizí až na nepatrné zbytky u r. Mesenchytraeus, Bryo- 

 drilus a j. Vyúsťování slinných žláz děje se různě, ale ústí obyčejně 

 jest dosti malé a na řezech dosti těžko k objevení a to na straně 

 dorsální neb ventrální, neb konečně na obou stranách současně. Samo 

 sebou se rozumí, že slinné žlázy jsou vždy párově vyvinuty. 



Co se týče anatonomické skladby, představují nám obyčejně jemně 

 granulovanou massu, v níž uložena jsou velká jádra s jadérky. (Ce- 

 lým útvarem prochází sít kanálků, ale není dosud rozhodnuto, je-li 



