O novém rodu Enchytraeidû Hepatogaster z novosibirských ostrovů. 21 



ho ihned zjistiti; ale zakončení kanálků dají se vždy snadno zjistiti 

 dle zvláštního uspořádání jader, nalézajících se ve stěnách těchto po- 

 divuhodných kanálků. jU vývodu každého kanálku bývá chomáč brv, 

 které slouží ku vyhánění sekretu. Blíže vývodů kanálky splývají 

 v menší počet větví, za to ale značně silnějších. 



Počínaje asi 14. neb lö.segm. od konce možno sledovati stálý počet 

 těchto kanálků, které rovnoběžně, hned těsně pod sinem krevním ku 

 předu probíhají. Počet jejich jest, jak se mi zdá, u různých individuí 

 variabilní. Napočetl jsem jich 8, 12 až 20. čím větší počet jich je=& 

 tím kanálky ty přirozeně jsou slabší. 



Zajímavý jest celkový jich průběh. Postupují stále rovnoběžně 

 ku předu a na některých místech jsou tak oblévány sinem, že se nám 

 zdá, jakoby do něho samého vnikaly. V celém průběhu jejich nenalezl 

 jsem, vyjma onu část v zadu před vyústěním, žádných anastomos 

 neb kommunikací se střevem, a čím dále ku středu těla, tím více 

 ubývá jim světlosti, až asi uprostřed těla — tam, kde začíná vysoký, 

 cylindrický epithel zažívací, kanálky možno jen s obtíží sledovati dle 

 seskupení jader ve stěnách jejich, až zmizí nám i tato poslední stopa. 

 Kanálky ty tedy končí slepě ve středu těla. Číslo segmentu nelze 

 označiti; ostatně ty u různých individuí značně v počtu varirují. 



Co se týče bližší anatomie těchto kanálků, jest zcela jedno- 

 duchou. Nitro vyloženo jest jemnou blankou a po celém průběhu 

 těchto kanálků nenalezl jsem žádných brv, až při ústí. Stěna tvořena 

 jest z hustší plasmy, jevící jakési žíhání, což mohou býti ostatně 

 póry, jimiž prostupují sekrety. V plasmě pak kromě ostře se barvících 

 granulí, bezpochyby sekretorických, nalézáme dosti četná jádra, která 

 jsou nám dobrým vodítkem při hledání kanálků. Na jedné straně — 

 vnější — přikládají se kanálky těsně k sinu a na druhé straně — 

 vnitřní — odděleny jsou od vlastního střevního epithelu jasnou vlák- 

 nitou hmotou, tak že — zvláště na příčných řezech — tento zvláštní 

 útvar patrně vyniká. 



Původ těchto kanálků bude asi nutno hledati v buňkách ná- 

 hradních epithelu střevního. O vychlípení se střeva nemůže zde býti 

 ani řeči. Bude to asi tak, jako povstávají cévy u rostlin resorbováním 

 příčných přehrádek buněčných, ač na jisto toto postaviti nemohu, neb 

 nemám ke studiu dostatek materiálu, zvláště individuí mladých. 



Rovněž o fysiologické funkci nemohu se vyjádřiti. Ta dala by 

 se snad studovati na exemplářích živých. Sekret se zde jistě vylučuje, 

 ale k čemu slouží, to musím nechati zatím nerozhodnuto. K trávení 





