22 VIII. Boh. Čejka: 



jistě sloužiti nebude, neb vyústění děje se až v konečníku; snad jest 

 to jakýsi ochranný sekret, sloužící proti vnikání různých parasitû aj. 



Zbývá ještě zmíniti se o konečníka. Zabírá zde dosti značnou 

 část konce těla, asi posledních 9 segm. Vnitřní stěna jest bez brv a 

 vyložena jest silnou kutikulou. Buňky jsou kubické, pravidelné, s ve- 

 likými jádry. Svalstvo jest značně vyvinuto, jak vnitřní okružná, tak 

 vnější podélná vrstva. Ěiť jest terminální, tvaru podobného jako 

 u ostatních rodů. 



c) Chloragogen: Buňky chloragogenní počínají asi v VI. segm. 

 a táhnou se po celém povrchu střevním až ku konci těla. Podoby 

 jsou kyjovité, naplněné plasmou a hojnými granulacemi. Jinak nevy- 

 kazují jiných zvláštních znaků. 



9. Cévní soustava. Jako u všech Annulatů i u r. Hepatogaster 

 nalézáme uzavřenou soustavu krevní. Krev, obyčejně bezbarvá, postu- 

 puje od zadu ku přídě, kde vstupuje ze sinu do cévy hřbetní a odtud 

 jednak přímo, jednak kličkami krevními přechází na stranu ven- 

 trální do cévy břišní, která táhne se až do předposledního segmentu 

 tělního. 



Srdce r. Hepatogaster vzniká v IX. segm. přímo ze sinu krev- 

 ního a hned již v IX. jakož i následujícím VIII. a VIL segm. mohutně 

 naduřuje, tak jako to shledáváme téměř u všech Enchytraeidů. 

 V VI. segm. ponenáhlu se úží a přechází v cévu dorsální, která táhne 

 se až do přídy těla. Tu vniká pod mozek a štěpí se ve dvě větve, 

 které v oblouku se obracejí zpět do zadu, táhnouce se z počátku po 

 stranách pharyngu, pak přecházejí více na stranu ventrální, až asi 

 v polovici VIL segm. spolu splývají v jednu cévu ventrální. Kličky 

 cévní, spojující dorsální a ventrální cévy, jsou pouze dvě. Prvá ve 

 IV. segm., druhá v V., ale nejsou zcela symetricky položeny. 



Pokusím se nyní vyložiti jednotlivé komponenty celého apparátu 

 cévního na základě nejnovějších výzkumů. 



a) Sinus krevní: Povstává tím, že tekutina krevní vniká mezi 

 svalstvo a epithel střevní. Čím více krve se tu hromadí, tím více obě 

 vrstvy od sebe se oddalují. Vnitřek sinu vyložen jest basální membrán- 

 kou, bezjadernou a velmi teninkou, která snadno ujde pozornosti, a 

 to jednak proti epithelu střevnímu, v němž má svůj původ, a na druhé 

 straně proti vnějším vrstvám svalovým. Obě blanky skoro u všech 

 Annulatů bývají spojeny jemnými vlákénky. Na zevní stranu dráhy 

 krevní přikládají se pak obě vrstvy svalové; nejdříve okružná, pak 

 podélná a na ně přiléhají konečně chloragogenní buňky. 



