30 VIII. Bob. Čejka: 



Štětiny: přímé, po stranách, obyčejně po 3, na ventrální straně 

 po 4 ve svazku. 



Hypodermis je silně žlaznatá. Charakteristické pro tuto specii 

 jsou 3 obrovské žlázy. Prvá jest nepárová ve XII. segm. tělním 

 v medianní čáře uprostřed mezi oběma peniálními apparáty. Na těchto 

 místech jest nervová páska žlázou zatlačena stranou. Druhé 2 žlázy 

 jsou o něco dále v segm. XIII., asi v té výši, co jsou vývody sper- 

 miduktů. Žlaznaté tyto útvary jsou značně veliké, skoro jako celý pe- 

 niální apparat a složeny jsou z většího počtu žláz. Tělo jednotlivých 

 žlaznatých buněk jest kyjovité a jádra zatlačena jsou až k basi bu- 

 něčné. 



Vývody žláz splývají do společného ústí, které otvírá se přímo 

 na venek. Celý tento žlaznatý komplex obalen jest svalstvem, vychá- 

 zejícím z okružné vrstvy svalové. Význam těchto žláz jest mi nejasný, 

 ale budou snad fungovati při aktu kopulačním. 



Mozek jako u HepatogasterBirulae jest na přídě silně 

 v zadu jen slabě vykrojen. Jest poněkud širší než delší. 



Slinné žlázy, táhnou se v VI. a VII. segm. na dorsální i ventrál. 

 straně. Zapuštěny jsou do sinu krevního. U této specie jsou více re- 

 dukovány a nejsou složeny ze zřetelných kanálků. Větve vybíhající do 

 dutiny tělní jsou poněkud více děleny. 



Slinivky jatemé: v VIII. segm. objímají kolem do kola Oesopha- 

 gus. Histologická skladba je poněkud jinací než u Hepatogaster 

 Birulae a obyčejně nejsou tak značně vyvinuty. Zapuštěny jsou 

 úplně do sinu krevního. Tvořeny jsou z kanálků, jichž lumen jest 

 bez brv a tvoří četné záhyby. Mezi stěny vniká hojně tekutiny krevní, 

 skrze níž probíhají četná vlákenka. Do střeva opět ústí čtyřmi otvory 

 obivenými. 



Kanálky střevní u této specie nemohl jsem konstatovati. 



Lymphocyty jsou diskoidální a značně větší než u Hepato- 

 gaster Birulae. 



Hřbetní céva povstává v IX. segm. tělním a táhne se ku přídě 

 v rýze mezi žlázami jaternými. V naduřeninách této cévy nalezl jsem 

 četná tělíska, která upomínají na prvý pohled na krvinky. Ale není to 

 nic jiného, než jádra z vasothelových buněk, které byly příliš prud- 

 kou fixací alkoholickou roztrhány. K tomu svědci také ta okolnost, 

 že tělíska ta nalézají se pouze u některých individuí, a to jen ve 3 

 naduřeninách srdečních, kde právě vasothelové buňky jsou značně 

 velké a vakovité. Právě na těchto místech odtržení může se snadněji 

 státi, než kde buňky vasothelové jsou nízké a pevně přisedlé. 



