4 • IX. F. Wald: 



inikové dosud obecně s rovnicemi i zmíněné názory beze vší výhrady. 

 Máme však v přírodních vědách hojnost případů, v nichž nesprávný 

 názor vedl k správným rovnicím a tak přistoupil jsem k otázce 7 zdali 

 naše chemické rovnice nám zaručují správnost o praeexistenci prvků. 

 Popsal jsem si chemické reakce rovnicemi, vyplývajícími ze zkušenosti, 

 uplatněné hlavně Lavoisieřem, že váha látek původních rovná se váze 

 látek, které z nich chemickou přeměnou vznikly. Tyto rovnice jsem pak 

 zpracoval čistě mathematicky, bez jakýchkoli dalších předpokladů. Vý- 

 sledek byl velmi překvapující, neboť se ukázalo, že vše, co positivně 

 víme o lučebných pochodech, lze vyjádřiti mathematicky přesně, správně 

 a úplně, aniž bychom činili jakéhokoli principialného rozdílu mezi 

 prvky a sloučeninami, dokonce již není třeba domýšleti se, že existují 

 nějaké substance, skrývající se v látkách přírodních a trvající beze 

 změny ještě po lučebné reakci v produktech reakce. Není tedy třeba 

 na př. mysliti si, že v haematitu skryto jest nezměněné železo a ky- 

 slík, když přece haematit úplně se liší jak od železa, tak od kyslíku. 

 Dovolím si to vyložiti na příkladu, vzatém ze skutečnosti, ale popiso- 

 vaném zatím jen všeobecně. 



Dejme tomu, že počnu své práce chemické s některými látkami 

 a že získám z nich chemickými změnami některé látky nové, tak že 

 celkem se jedná o devět látek, které kvalitativně označím malými 

 písmenami 



abcdevxyz. 



Působí-li v látku d za vysoké temperatury páry látky z, získám 

 látky t'ai, Tuto reakci popíši rovnicí kvantitativní 



1. B — D+ V—Z = 



kde značí velké D libovolné množství původní látky d, kterou jsem 

 podrobil této změně. Pak značí Z experimentálně zjištěné množství 

 látky z, kterou jsem při tom spotřeboval, velké B a V stejným způ- 

 sobem zjištěné množství produktů b a v. Látky původní označil jsem 

 znaménkem záporným, látky získané kladným, algebraický součet kvantit 

 pak položen jest rovným nule, jelikož se váha látek reakcí nemění ; 

 ostatně by stejným právem platiti mohlo opačně pravidlo o zna- 

 ménkách. 



Sleduj i-li stejným způsobem všecky ostatní změny chemické, 

 které mohou nastati mezi mými devíti látkami, shledávám celkem 24 

 jednoduchých reakcí, t. j. takových, v nichž počet látek nelze nijak 

 snížiti. Uvádím z nich ještě nejprve reakci 



