14 IX. F. Wald: 



rovo pak uveřejněno bylo roku 1750. *) Nebylo tedy ještě dostateč- 

 ných pomůcek k snadnému řešení takových rovnic, a za těchto okol- 

 ností musíme myšlenku Boyleovu pokládati na svůj čas za přímo ge- 

 niální, nebot bylo jí umožněno obejíti se zatím bez té, jinak nezbytné 

 části mathematiky. která teprve později se rozvinula. 



Za času Latoisierova ovšem již těchto překážek nebylo, a sku- 

 tečně zdá se také, že Lavoisier pokoušel se již popisovati chemické 

 změny mathematickými rovnicemi a tyto kvantitativné rovnice zpra- 

 covati čistě mathernaticky; 2 ) vymítil však zmínku o tom z definitivní 

 redakce svých spisů, neboť nedovedl úmysl svůj provésti. 



Pokládal váhy prvků za neznámé veličiny svých rovnic, a musil 

 se touto nesprávně položenou otázkou zaplésti do nejtěžších rozporů. 

 Kdyby se byl dovedl osvoboditi od pevné víry v praeexistenci prvků 

 a kdyby se byl tím povznesl k otázce: „Zabezpečují tyto rovnice 

 praeexistenci prvků" byl by dostal odpověď zápornou, byl by však 

 zároveň proměnil chemii ve vědu, která v theoretické části své není 

 než ušitou mathematikou, třebas jen mathematikou — dle dnešních 

 pojmů — zcela elementární. 



Nezdarem theoretického pokusu Lavoisierova přetrženy byly po- 

 slední tenounké nitky, které snad dotud alespoň zde onde v některé 

 hlavě bádavé spojovaly myšlení chemické smyšlením mathematickým. 



Ani velký rozvoj fysikální chemie v posledních 25 letech nedo- 

 vedl tu způsobiti obrat; fysikální chemikové sice zručně diferencují 

 a integrují, používají však své znalosti mathematiky jen vně vlastní 

 chemie; v chemii samotné zůstali na stanovisku Boyleovu, oprávně- 

 ném před 200 lety, dnes však již dokonale anachronistickém. 



Mezi myšlením chemickým a myšlením mathematickým utvořila 

 se tím způsobem nepřestupná propast, jejíž pouhá existence měla by 

 nás naplňovati znepokojením. Věří skutečné někdo, že v chemii nemá 

 mathematika možnosti nebo práva se uplatüiti? Jak ubohá by musela 

 býti ta věda královská, kdyby na prahu chemie doznati musela svou 

 neschopnost proniknouti k jádru věcí ; hvězdy si podmanila, ale 

 eprouvetty, destilační přístroje, kelímky a filtrační nálevky by ji pře- 

 mohly? 



Myslím, slovutní pánové, že k otázce této odpovíte záporně, 

 třeba jen útrpným úsměvem ; a přece skutečně jsou chemikové, kteří 

 k ní odpovídají zcela jinak. 



') Časopis math, a fys. V. 4. 



2 ) Dr. R. Ehrenfeld, Grundriss einer Entwicklungsgeschichte der ehem. Ato- 

 mistik 1906. str. 13. 





