18 IX. F. Wald: 



plynulou řadu, nýbrž že složení mění se od jedné ke druhé 

 skokem. 



K těmto materielním předpokladům svých úvah mathematických 

 musil jsem ovšem připojiti též jisté předpoklady psychologické. Po- 

 žadoval jsem na svých čtenářích, aby vmyslili se v duši začátečníka, 

 který nezná ještě běžného učení atomistického, nezná složení obec- 

 nějších sloučenin, nýbrž postupně nabývá o nich experimentálného 

 poučení, a jsa poněkud obeznámen s mathematikou, o těchto nově 

 získaných vědomostech uvažuje mathematicky, tedy naprosto nepřed- 

 pojatě, nikterak chemicky. 



Věděl jsem již z vlastní zkušenosti, že chemikům jest neoby- 

 čejně obtížno vpraviti se v takový způsob myšlení, jímž se určité 

 theoretické poučky teprve odvozují. Chtěl jsem je tedy tímto způso- 

 bem příměti k tomu, aby sami před sebou stavěli se nevědomými, 

 jako by ještě neznali Daltonovt poučky; chtěl jsem, aby se tedy 

 vmysleli v dobu před Daltonem, ale po Lavoisierovi. Začátečník, vě- 

 řící y prvky, může znáti všecky ty zkušenosti, které jsem uvedl jako 

 předpoklady svých úvah, aniž by znal zákony Daltoneh objevené ; 

 mohl by je však odvoditi na základě těchto zkušeností, jak alespoň 

 částečně již tehdy učinil Richter. 



Nikdy mi nenapadlo prováděti nějaké apriorní dedukce, nezalo- 

 žené na zkušenosti, chtěl jsem jen redukovati na některé ty obecné, 

 snadně srozumitelné zkušenosti, shora vypočtené, zkušenosti jiné, a 

 sice takové, které samy o sobě zdají se nepochopitelnými. 



Také tyto úvahy byly dlouho ignorovány, pak mi však před ro- 

 kem bylo vyčítáno, že nejsou — apriorní, x ) a tato výtka pocházela 

 od přírodozpytců, kteří se jinak usilovně brání proti všemu aprior- 

 nímu ! 



Již před tím, asi před dvěma roky, byl jsem vyzván redakcí 

 velmi rozšířeného, takřka populárního listu chemického („Chemiker- 

 Zeitung"), abych tam své názory vyložil. Byl jsem si toho úplně vě- 

 dom, že podniknu odvážný pokus, když před širší kruhy chemiků 

 předstoupím s úvahami, které do té doby předkládal jsem jen che- 

 mikům fysikálním, tedy takřka chemické secessi; ale zdálo se mi, že 

 přece nesmím rovnou odmítnouti pozvání. Zvolil jsem k pokusu právě 

 zmíněnou část svých starších prací, jelikož se v ní ještě nediskutuje 

 praeexistence prvků, a jedná se jen o to, aby chemik zvykl si dí- 



l ) O. de Vries, Die Abteilung der stoechiometrischen Gesetze. Zeitschr. 

 f. phys. Chemie 57, 309, 320, 321 atd. 



