22 IX. F. Wald: 



částečně i v nauce o elektřině. Vytýkám jí, že dává se klamati sofi- 

 stickými důkazy ve své theorii isomerných sloučenin, a že vůbec 

 omeškala se, neužívajíc znamenitých pomůcek, kterých mathematika 

 již dávno poskytuje pro ovládnutí složitějších rozmanitostí. 



Vždyť sám jsem také znalost těchto pomůcek s velkou obtíží 

 teprve shledával. 



Výtek těchto nesměl jsem však z počátku vůbec ani přímo pro- 

 nášeti, ba nebyl jsem si jich ani jasně vědom ; postavil jsem se před 

 mnohými lety na nové své stanovisko a odtud rozvíjel jsem svoje 

 výklady, čekaje jak budou přijaty. Jest pochopitelno, že byly dlouho 

 vůbec ignorovány, jelikož nikterak nehodily se do rámce názorů 

 běžných. 



Přece však za čas zde onde ozval se souhlas, a pak ovšem brzo 

 počala vystupovati též opposice, a tou teprve poskytnuta mi byla 

 příležitost, vystavovati krok za krokem zvrácenost těch běžných ná- 

 zorů. Ale opposice, stojíc na svém stanovisku uzoučkého rozhledu 

 odborného, nechtěla chápati moje výtky, pronášené zprvu velmi skromně 

 a téměř mezi řádky, tak že byl jsem později nucen mluviti zřetelněji 

 a důrazněji; na štěstí mohl jsem tehdy již přenésti své výklady do 

 časopisu neodborného („Annalen für Naturphilosophie"), čímž jsem 

 protivníky svého směru podrobil kontrolle širších kruhů vědeckých. 

 Vlastně teprve když opposice Svante Arrheniem v Stockholme a Na- 

 sinim v Padově mimovolně vystavila tu logiku chemickou na odiv, 

 směl jsem vystoupiti přímo se svými výtkami; poukázal jsem v An- 

 nalen für Naturphilosophie již před dvěma roky na laxní způsoby 

 theoretického myšlení v chemii, jakož i na veliký nedostatek svědo- 

 mitosti při theoretických diskusích, který tak nápadně odlišuje se od 

 pečlivosti, s kterou — vším právem ovšem — postupuje chemie 

 v otázkách experimentalných. Napsal jsem dokonce: „Jest, jak nyní 

 vidím, zcela lhostejno, čím v době nejbližší obírati se bude theoreti- 

 cká chemie, neboť nelze jí tím pomoci dříve, než bude provedena 

 důkladná reforma — duchu samotných vzhledem ku svědomitosti 

 v otázkách théorie; neboť právě tato svědomitost za panství atomové 

 hypothèse až na stopy sotva postižitelné vytékala." l ) 



Výtky tak příkré ovšem vzbuzují kyselost tím větší, čím pád- 

 něji jsou doloženy, čím méně bylo jim tedy upříti oprávněnosti, a 

 skutečně také, pokud mi známo, nebyla oprávněnost jejich dosud ni- 

 kým popírána. Svante Arrhenius hledí se hájiti tím, že poukazuje 



') Annalen f. Naturphilosophie VI, 240. 





