Historické poznámky a systematické postavení po- 

 psaného druhu. 



Druhy rodu Uncinaria Fröhlich nejsou dosud dosti přesně vy- 

 mezeny. Platí to zvláště o druhu Uncinaria radiât a Rudolphi. Pů- 

 vodně byl jí míněn Strongylus radiatus Rudolphi, který byl Rcdol- 

 phim uložen do sbírek berlínského musea a pocházel ze střeva domá- 

 cího skotu. Strongylus radiatus v tom smyslu uváděn jest ve všech 

 starších spisech helminthologických, ve spise Gurltově, Dujardinoyè, 

 Diesingovè a Molinově. Teprve Schneider přehlížel sbírky Rudolphiho 

 a prozkoumal též obsah lahvičky s etiketou „Strongylus radiatus 

 Rudolphi" a tu shledal, že se zde jednalo o tři druhy velmi od sebe 

 odlišné, které poznamenal jako Strongylus ventricosus, inflatus a ra- 

 diatus. 



Strongylus ventricosus byl již dříve objeven Rudolphim v jelenu, 

 Str. inflatus byl nový druh (Railliet v posledních letech v něm po- 

 znal Oesopliagostoma) a pro třetí druh ponecháno jméno Strongylus 

 radiatus R. 



Schneider prvý podal jeho popis ve své „Monographie der Ne- 

 matoden" r. 1866 vyšlé: Píše takto: 



Strongylus radiatus R. (Strongylus radiatus R. ex parte). 



Ç 24 mm. 



„Kopfbilduug, Mundkapsel Strongylus cemuus sehr ähnlich. An der hinteren 

 OeffnuDg der Mundkapsel sechs hakenförmig gekrümmte Zähne. Lage der Vulva 

 und Bildung der Bursa wie bei St. cernuus. 



Bos Taurus (Vitula), duodénum." 



Popis, jak vidno, velmi neúplný a málo přesný. Schneider sám 

 vysvětluje, proč se tak stalo, neboť píše : 



„Von der letzten Species (befanden sich) leider so wenig Exemplare, dass 

 ich nur die obige sehr unvollkommene Beschreibung entwerfen konnte. Von den 

 sechs hakenförmigen Zähnen muss ich es ungewiss lassen, ob sie der Mundkapsel 

 oder dem Vorderende des Oesophagus aufsitzen. Diese Beschreibung stellt wenig- 

 stens das Vorkommen einer dem Str. cernuus ähnlichen Species im Kalbe fest. 

 Die Unterschiede der beiden Species sicher zu bestimmen, muss ich weiteren 

 Untersuchungen überlassen." 



1* 



